Opinió
-
ETA ja té la pista d’aterratge
Vicent Partal
17.10.2011
-
Quan falla la política
Vicent Partal
16.10.2011
-
Amb Mallorca
Vicent Partal
14.10.2011
-
L'extrema dreta s'activa
Vicent Partal
13.10.2011
-
Fragilitat (a la BlackBerry, per exemple)
Vicent Partal
12.10.2011
-
La insinuació de Mas
Vicent Partal
10.10.2011
-
Anna es mereixia més
Vicent Partal
07.10.2011
-
Ben pocs poden canviar la vida de tants
Vicent Partal
06.10.2011
-
Una nit contra la censura
Vicent Partal
06.10.2011
-
Amb la mirada a les corts espanyoles
Vicent Partal
04.10.2011
-
La setmana horrible de Rosell
Vicent Partal
03.10.2011
-
El cap sota l'ala
Vicent Partal
30.09.2011
-
Les paraules volen, els escrits romanen
Vicent Partal
29.09.2011
Vicent Partal
25.11.2013
Les possibilitats que es discuteixen per a la consulta
La filtració de l'acord parlamentari per a demanar un referèndum a l'estat i la publicació de la Declaració de Novembre de l'Assemblea han fet pujar un graó el nivell de tensió en el camí cap a la decisió que ha de rematar el procés sobiranista. La tensió és evident i si fa uns quants mesos poca gent dubtava que hom decidiria de fer el referèndum al setembre, ara sembla que comencen a prendre cos alternatives diverses, algunes de les quals sorprenents. Bàsicament quatre.
La primera, i sembla encara la més sòlida, és de fer el referèndum el 14 de setembre de 2014 o, si més no, convocar-lo per a aquella data. Té a favor que és la data més consolidada en les negociacions entre tots, que és quatre dies abans del referèndum escocès, que, per tant, implica molta pressió damunt l’estat i que els preparatius que el govern ha començat a fer, quant a logística, tenen aquest dia al cap.
Tanmateix, de sobte, s’ha reobert la possibilitat de les eleccions europees del 25 de maig. De votar aquell dia. L'ANC mateix, reclamant que la consulta es faça 'preferentment abans del 31 de maig', indica clarament la preferència per aquesta possibilitat. No es poden fer eleccions o referèndums tres mesos abans ni després d’una convocatòria però sí que es poden fer coincidir. Per tant, si no és el 25 de maig hauria de ser abans del 25 de febrer i això no sembla que ho vulga ningú.
La convocatòria del referèndum, o les eleccions plebiscitàries si fos el cas, simultàniament a les eleccions europees presenta molts problemes, un dels quals --no pas menor--, la possible irritació de la Unió Europea. Però té a favor que, tal com està la situació política, esperar al setembre es farà molt llarg i les europees seran un incòmode test per a tothom. Especialment per a CiU, que veuria amb bons ulls aquesta segona possibilitat.
Però perquè fos factible l’estat espanyol hauria de reaccionar durament a la demanda de cessió del referèndum i a l'aprovació posterior de la llei pròpia de consultes, prevista per al febrer. Si la tensió política pujàs notablement entre ara i el març, aleshores potser sí que la possibilitat d’usar les europees esdevindria notablement atractiva.
Una alternativa semblant, però que aixeca ara mateix moltes suspicàcies, seria d’usar les eleccions municipals del 2015 i convertir-les en el desencadenant d’un canvi de règim, com va passar amb les del 1931. L’Associació de Municipis per la Independència, i concretament el president, Vila d’Abadal, n’ha parlat. Però ara mateix el 2015 és vist com un horitzó molt i molt llunyà per a tots els partits. Tot allò que siga superar el 2014 sense haver votat o proclamat la independència serà vist per molta gent com un fracàs, i això fa aquesta tercera possibilitat molt poc atractiva. Seria diferent que l’estat dissolgués la Generalitat i no hi hagués cap reacció definitiva a aquesta dissolució. Aleshores les municipals podrien ser una via per a expressar la disconformitat amb la decisió, però es fa molt difícil d'imaginar que una reacció extrema de l’estat no tingués una reacció extrema de la Generalitat, abans.
Finalment, la quarta possibilitat seria acabar la legislatura i convocar eleccions el 2016. El president Mas va insinuar que era la seua opció preferida, però seria un fracàs tan evident del sobiranisme que sembla que ja no hi pensen. De totes quatre, sens dubte, seria la pitjor.
Personalment, crec que la possibilitat del setembre continua essent la més sòlida, però alerta amb la irrupció sobtada de la de maig. Que podria haver-hi sorpreses, a començament d’any.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015