Opinió
-
Del dia que ara esmente, guardeu-ne memòria
Vicent Partal
25.04.2005
-
Francòfons? Bien sûr...
Vicent Partal
21.04.2005
-
La legislatura de la pau
Vicent Partal
20.04.2005
-
Menys 'constitucionalisme', menys pla
Vicent Partal
18.04.2005
-
La dignitat de tothom
Vicent Partal
15.04.2005
-
De monarques, països i periodistes
Vicent Partal
13.04.2005
-
Beiras
Vicent Partal
12.04.2005
-
Jeniffer Cros, per exemple
Vicent Partal
11.04.2005
-
Un estat (ni que siga petit)
Vicent Partal
07.04.2005
-
Dol amb mesura
Vicent Partal
06.04.2005
-
Les contradiccions que deixa Joan Pau II
Vicent Partal
04.04.2005
-
Sobre Terri Schiavo, amb respecte
Vicent Partal
01.04.2005
-
Revistes
Vicent Partal
30.03.2005
Vicent Partal
12.06.2006
Quins polítics més poc ambiciosos que tenim...
No sé si van veure el debat televisiu d'ahir. La sensació va ser trista, lamente haver de dir-ho. Fluixa. Va ser l'anticlímax d’allò que vam viure el 30 de setembre. Aleshores la unitat de la classe política catalana i la rotunditat del text va convèncer i il·lusionar una part important del país. Fins i tot els qui no en teníem prou amb aquell estatut vam haver de reconèixer que la força i la potència del vot conjunt d'aquells 120 diputats tenia, per si sola, una significació de dignitat nacional que li conferia valor. Un valor suficient.
Ahir, en canvi, sols es van sentir retrets i desqualificacions. Quan Carod acusava Mas d'haver pactat a la baixa, aquest deia que els republicans encara haurien pactat més a la baixa i que Puigcercós un dia havia dit no sé què... Quan Piqué (quin bon polític fóra, si no haguera de ser del PP!) posava contra les cordes el poc respecte de tots els altres quatre al Parlament de Catalunya, aleshores, per comptes de respondre-li com calia, començaven a dir que si tu has negociat sol i has deixat els altres de banda, que si això i que si allò. Iceta anava arrossegant l'aigua cap al seu molí, però de tant en tant saltava nerviós, acorralat per la subordinació del seu partit a l'interès suprem de ZP i Saura trabucava xifres (cada dia que passa és més fluix aquest home).
Tot plegat, trist. De l'estatut en si, se'n va parlar poc. I tot i parlar-se’n poc, sempre fou amb finalitats electorals: de les eleccions que han de venir, no pas del referèndum. Tot molt decebedor. On ha anat a parar la unitat de la classe política catalana? On ha anat a raure el projecte de país? Què se n’ha fet d’aquell miratge del 30 de setembre? Perquè és veritat que Mas se'n va anar a pactar tot solet a Madrid amb Zapatero. Però Zapatero pactava en nom del PSC, veritat? I Esquerra també era dòcil i tova envers el primer ministre espanyol, massa.
En definitiva, crec que el país es mereix una classe política millor que no la que tenim. Més capaç i amb més sentit de nació i amb menys obsessió per a arribar al poder o per a gestionar-lo. Però això, això que es va veure ahir, és tot quant tenim. Hi havia una gran oportunitat de fer una cosa gran i l'han deixada perdre. Els uns més que els altres, però al final tots en són responsables.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015