Opinió
-
Per què m'agrada la 'via Claver'
Vicent Partal
09.12.2014
-
Compte amb Roma
Vicent Partal
05.12.2014
-
L'arrel del debat
Vicent Partal
04.12.2014
-
I tan lluny com som…
Vicent Partal
03.12.2014
-
El partit del no
Vicent Partal
02.12.2014
-
Un procés, també, als partits
Vicent Partal
01.12.2014
-
Un any en negre
Vicent Partal
28.11.2014
-
Millorar l’acord
Vicent Partal
27.11.2014
-
La clau no són els partits, és la gent
Vicent Partal
26.11.2014
-
El compromís de Compromís
Vicent Partal
25.11.2014
-
La credibilitat està en els detalls
Vicent Partal
24.11.2014
-
I si el partit del president no és cap partit?
Vicent Partal
21.11.2014
-
Rajoy és l'antipolítica
Vicent Partal
20.11.2014
Vicent Partal
21.01.2009
Ara comença tot
Fa dos anys Barack Obama era un desconegut del gran públic. Avui és el president dels Estats Units, protagonista d'una increïble campanya electoral, capaç d'emocionar i de fer participar en la política milions de ciutadans que se'n sentien al marge, capaç de definir nous horitzons per al seu país i el món, capaç d'aportar il·lusió només per l'enorme canvi que representa la seua presència en la Casa Blanca. Dit això, avui comença l'escrutini i ja veurem si és tan bon president com ha estat bon candidat. La meua aposta és que ho serà, però en el lloc que ara ocupa pot passar tot.
En el seu discurs d'ahir Obama va optar per marcar línies més de caràcter moral que no estrictament polític. Va dir moltes coses importants amb un posat i una dicció suaus, però alhora contundents. Per exemple, que els Estats Units no poden fer allò que vulguen i quan vulguen. Per exemple, que les grans batalles no les guanyen els exèrcits sinó les idees. Per exemple, que el món industrialitzat no pot continuar mirant el planeta i gastar com si no tant fóra. Per exemple, que el mercat no pot funcionar al seu aire i prou. Per exemple, que la riquesa d'un país no es valora pel Producte Interior Brut, sinó per com viuen de bé els seus ciutadans.
Són paraules i actituds gens habituals en boca d'un president dels Estats Units. Però és que allò que va passar ahir tampoc no té res d'habitual. Ahir van proclamar president dels Estats Units un polític negre nascut a Hawaii, fill d'un kenyà, educat en una escola islàmica d'Indonèsia, que mai no va tenir una família tradicional de xiquet, que fa sis anys ningú no coneixia i que es diu Barack Hussein. Poca broma.
Dit tot això, Obama pot decebre, és clar. Ha fet una campanya electoral electritzant i única. I una transició a la presidència molt interessant. Però això no garanteix res a l'hora de governar. Ara veurem què fa com a president. Però ell mateix ahir va dir que s'estimava més l'esperança que no la por. I, sincerament, crec que mereix, ara que comença tot, un ample marge de confiança, vejam si és capaç de canviar un país i un món tan castigat com hereta, amb l'ajut de tothom.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015