Opinió
-
Una màfia mediocre i parasitària
Ferran Suay
04.02.2014
-
Camilleri a Barcelona (1): abans
Pau Vidal
03.02.2014
-
Quatre preguntes sobre Ucraïna
Lluís Caelles
01.02.2014
-
The Nationalisms that are to blame
Joan B. Culla
31.01.2014
-
Un full de ruta per a l'audiovisual
Francesc Felipe
29.01.2014
-
Joachim i el reciclatge de llibres
Carlota Torrents
29.01.2014
-
Crida de l'escriptor ucraïnès Iuri Andrukhòvitx als ciutadans europeus
Iuri Andrukhòvitx
28.01.2014
-
Fa setanta-cinc anys, un tret al front
Eugeni Casanova
26.01.2014
-
La desglobalització valenciana: català, zero
Marc Pallarès
25.01.2014
-
'Si ara no tenim de mil gigues en amunt som incapaços de fer res'
Albert Lozano
24.01.2014
-
Siau, Rosell!
Kevin Williams
24.01.2014
-
L'error d'ignorar el factor valencià
Rosanna Cantavella
24.01.2014
-
Farewell, Sandro Rosell, aka “We knew ye all too well, yet not at all”
Kevin Williams
24.01.2014
Oriol Fuster Cabrera
05.11.2013
El valor de l'Erasmus
Objectivament, poder acollir-se a un conveni que et permet matricular-te en una universitat estrangera i cursar-hi un any amb (relativa) poca faena burocràtica és una oportunitat molt bona. Ho és a nivell acadèmic –aporta una perspectiva polièdrica a les matèries que treballes en els teus estudis–, a nivell (futur) professional –et permet conèixer altres realitats i/o mercats i maneres de funcionar–, a nivell formatiu –et permet aprendre una o més llengües, i/o matèries que no estudiaries aquí–, a nivell humà –et permet fer coneixences importants que, després, poden esdevindre per a tota la vida–, etcètera.
Ara, això no trau que és una oportunitat en massa casos desaprofitada i que la fama de festa, borratxera i sexe fàcil que han pres els Erasmus no és injustificada. El problema de fons és el model actual, en què no se't demana cap mena de projecte previ per a poder acollir-te a la beca (omples dos fulls amb quatre llocs comuns sobre cosmopolitisme i Europa, fas una entrevisteta i ja ho tindríem) ni una vegada has tornat a casa et passen comptes de què has fet durant l'any, què has après i per a què et servirà l'experiència, a la llarga –i això és potser encara més greu. En el millor dels casos se't valorarà segons les qualificacions acadèmiques, i no cal ser ministre per a saber que les notes no han de tindre necessàriament correlació amb la qualitat o capacitat de l'alumne.
Si a això hi sumem la fama de 'fiesta y paella y playa' que els Països Catalans ens hem guanyat a pols i que fa que bona part dels estrangers que venen aquí tinguen el perfil que tenen (recordem que València és la primera destinació Erasmus d'Europa), òbviament la visió que té una part important de la nostra societat sobre les beques Erasmus és que només servixen per a subvencionar festes i sexe fàcil als jóvens. La jugada de Wert, per tant, conté una estratègia política feta amb tota la tranquil·litat del món: qui es queixarà per la mesura no formarà en cap cas part del seu electorat.
Però estratègies polítiques a banda, el problema, és clar, és que paguen justos per pecadors. I és lleig posar-se d'exemple a un mateix, però òbviament sóc el testimoni que tinc més a mà: en el meu cas, per exemple –i tot i que la beca és prou miserable, i a més te la paguen en dos vegades, una meitat abans d'anar-te'n i l'altra havent tornat, cosa que fa que si no tens diners estalviats tampoc et servisque de tant–, sense l'ajut econòmic no m'hauria sigut possible fer l'Erasmus, i crec que objectivament vaig aprofitar-lo prou. Vaig anar a Bucarest, i vaig aprendre-hi dos llengües (anglés i romanés); i pel fet d'aprendre la llengua del país vaig poder conèixer-ne prou el context cultural, social i polític, cosa que va permetre'm fer-ne alguna cosa durant l'estada allà –esta Opinió Contundent precisament per a VilaWeb arran unes protestes que van hi haure, per exemple– i m'ho està permetent després –en tornar a les Terres de l'Ebre, per exemple, he pogut establir relació amb la comunitat romanesa d'aquí; seguixo de prop el món de la literatura romanesa i les seues traduccions al català, i n'he fet alguna col·laboracioneta seguint Xavier Montoliu, el referent en la matèria– etc. De fet estic convençut que si no fos pel moment socioeconòmic i perquè malauradament Romania és un país que no interessa massa a ningú d'esta experiència n'hauria pogut traure alguna conseqüència professional. Però potser sóc massa optimista.
En l'Erasmus també és interessant el tipus de coneixences que pots fer. Evidentment, la tria del lloc d'alguna manera filtra la gent que coneixes, i segurament si hagués fet l'Erasmus a Roma no hauria conegut el mateix tipus de gent que havent-lo fet a Bucarest. Per a bé i per a mal. Però en el meu cas d'allà han sortit coneixences que a la llarga esdevindran o han esdevingut valuoses. A banda de les amistats i la de viatges que podria fer durant els pròxims anys amb l'excusa de les visites, el fet és que quan necessito conèixer una qüestió sobre, per exemple, Alemanya o Finlàndia, com que tinc un molt bon amic alemany que conec de llavors i és periodista i una molt bona amiga finesa que conec de llavors i també ho és sempre tindré una perspectiva interessant sobre les notícies que ens arriben d'estos països. Fet que pot semblar anecdòtic però entenc que d'alguna manera és el leitmotiv del programa Erasmus –que alhora no deixa de ser un programa propagandístic per a crear una consciència identitària europea entre una futura 'elit cultural', però això ja és un altre tema.
I bé, evidentment res d'això no trau que Wert és un capsot i que fent això està putejant molt el personal.
Oriol Fuster Cabrera és subscriptor i blocare de +VilaWeb
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015