Opinió
-
Rajoy i Rubalcaba enforteixen el procés
Francesc-Marc Álvaro
09.04.2014
-
S'ha obert la veda
Jaume Subirana
08.04.2014
-
S'hauria pogut evitar
Oriol Andrés
07.04.2014
-
Fill de puta, l'insult més suau
Amadeu Carbó
07.04.2014
-
L'abraçada de Margallo
Aleix Sarri
05.04.2014
-
Sobre el judici per 'assetjament' al parlament
Toni Strubell
04.04.2014
-
Sobre Perpinyà, els perpinyanencs i els resultats de l'extrema dreta
Marta Serra
03.04.2014
-
Més enllà de l’amenaça no hi ha res
Eugeni Casanova
02.04.2014
-
Una lliçó apresa a Catalunya
Darmen Tuiakàiev
01.04.2014
-
El blocatge de Twitter o l’esforç inútil d’un govern amb por
Merve Arkan
27.03.2014
-
Reconeixement i resistència
Joan Minguet
26.03.2014
-
La màscara d’Evo Morales
Jordi Pascual Sala
24.03.2014
-
El conte del Pare Català
Joan Borja i Sanz
23.03.2014
Alà Baylac Ferrer
13.09.2013
Facultat de català i Universitat de Perpinyà
En una 'Opinió contundent' del 6 de setembre passat, intitulada 'Catalunya, França i Catalunya Nord', Joan Becat fa unes afirmacions que no tinc més remei que corregir. En primer lloc, em presenta com a 'director de l'Institut Franco-Català Transfronterer'. Si bé és cert que tinc, des de fa poc, la funció de director adjunt de l'Institut Franco-Català Transfronterer (IFCT), la facultat de català de la Universitat de Perpinyà, i participi doncs com a tal en l'administració de l'entitat, no és exacte que el dirigeixi tot sol, ni que en tingui la responsabilitat.
Per una altra banda, un poc més lluny en el text, en una mateixa frase on torna a aparèixer el meu nom, és fet esment de noves 'tensions internes a la universitat al voltant del català, no pas pel nombre d’estudiants ni la utilitat de l’estructura, com ho ha rectificat Alà Baylac, sinó per les pressions de la Facultat de Lletres i el seu degà Nicolas Marty, amics també electoralment parlant de l’actual president Fabrice Lorente, que se voldrien apoderar per a unes altres finalitats de la Casa dels Països Catalans i dels llocs de feina del departament de català'. No vull entrar aquí a debatre els detalls avançats per Joan Becat.
En canvi sí que em toca assegurar que jo no tinc cap constància de noves tensions en el si de la universitat sobre la qüestió del català. Com tampoc no puc testimoniejar jo cap pressió de la Facultat de Lletres, ni de cap altra, contra l’Institut Franco-Català Transfronterer. Hem tingut fins ara, amb el degà de Lletres Nicolas Marty, relacions cordials i un diàleg franc per tots els temes que ens han tocat de tractar pel que fa a l’ensenyament del català en col·laboració entre les dues facultats (preparació de la nova llicenciatura de llengües, ensenyament de català per a estudiants de carreres de lletres…).
L’ensenyament de català com a especialitat a la Universitat de Perpinyà (llicenciatura en tres anys, màsters en dos anys i doctorat) és una especificitat del campus de Catalunya Nord, tant amb vista a les altres universitats de l’estat francès (on el català només s’ensenya com a disciplina optativa) com amb vista a les universitats de la resta dels Països Catalans (a qui manca la dimensió d’interfície dels estudis de català amb les necessitats de l’àmbit francès, sense comptar la diferència de tarifes –d'1 a 10– per matricular-se a un diploma). I pel mateix preu (uns 250 euros l’any), la llicenciatura de català a la Universitat de Perpinyà se pot fer igualment a distància…
Cert és també que no sobren les places ni els ensenyants titulars a la facultat de català (la qual cosa s’explica per restriccions generals, retallades ministerials i prioritats altres que la llengua catalana). Per funcionar millor i cobrir les necessitats d’ensenyaments de tots els diplomes, a l’IFCT li aniria bé de poder beneficiar d’una plaça més de professor (o més, somiem…). Vingui del ministeri, vingui de la recuperació de places que havien estat redistribuïdes al si del campus. Sobre aqueixa qüestió, tot i el context de condicions pressupostàries rigoroses, la direcció de la universitat, i el seu president Fabrice Lorente, no semblen pas gens hostils a la idea de consolidar la facultat de català amb nous mitjans. Probablement aquesta posició té a veure tant amb la defensa d’una de les especificitats de Perpinyà (el tema del català i dels assumptes transfronterers) com de la presa en compte d’una actualitat sòcio-política sud-catalana que inclina a anticipar els menesters per disposar ben aviat dels instruments destinats a tractar un nou espai estatal, català i sobirà. Els mesos a venir ens donaran les precisions d'aquestes presumpcions: concreció del procés d’autodeterminació català i places noves per a l’ensenyament del català a la Universitat de Perpinyà.
Alà Baylac Ferrer, director adjunt i professor de l'IFCT i vice-president de l'APLEC.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015