Opinió
-
Als indis d’Amèrica
Marta Leblanc
04.10.2007
-
Homes i dones lliures, algun dia
Martí Estruch Axmacher
01.10.2007
-
La meva veïna volia ser artista
Marta Leblanc
26.09.2007
-
Xirinacs, víctima de la democràcia
Xavier Montanyà
25.09.2007
-
Un dia amb Woody Allen
Martí Estruch Axmacher
19.09.2007
-
De Cambó a Carod
Joan Mir
18.09.2007
-
Duran (Eisenhower) Lleida
Xavier Montanyà
17.09.2007
-
La cançó de l'estiu
Marta Leblanc
12.07.2007
-
Precarietat
Mercè Ibarz
11.07.2007
-
Inquisidors insaciables
Juli Peretó
10.07.2007
-
Postal de Menorca
Martí Estruch Axmacher
09.07.2007
-
Retrats de passaport
Roger Cassany
06.07.2007
-
Vine al mercat, reina
Marta Rojals
05.07.2007
Oriol Caba
11.12.2008
Un home lliure s'ha mort i el seu rastre no trigarà a desaparèixer
Durant un parell d'anys vaig viure a la jungla, prop d'una clariana, en una barraca sense electricitat, gens lluminosa ni ventilada. Hi havia una llar de foc i un jaç prou còmode, però mai no va ser un lloc segur ni acollidor. A l'altra banda de la clariana, a tocar d'on pasturaven els estruços, s'hi estava un home, blanc també, a qui jo pagava per poder-m'hi estar. Aquell salvatge dormia en una cabana més sòlida que no pas la meva i deia que era artista. El seu nom: Jordi Benito, i durant un parell d'anys vam fer la guerra junts.
A primer cop d'ull semblava un vell fràgil, víctima magra però fàcil. Pobres, les hienes que el van atacar: si s'hi haguessin fixat millor, menys encegades per la misèria, haurien vist que era un dimoni perillós; no diré boig, però sí poc mesurat en la passió i en la fúria. Per a algú amb la capacitat d'observació un pèl desperta era ben clar que no s'hi podia tractar de qualsevol manera: prenia la justa mesura de les qualitats dels qui li presentaven batalla i no era gens estrany de veure com els torcia el ganyot, calculant precisament, per xuclar-ne el que li interessava.
En Jordi Benito era un bruixot golafre de revelacions místiques. Un transformista poderós, malèfic, sinuós, sofisticat i seductor. Les tardes que passejava per l'anell vienès amb somriure intencionat, agafat de bracet de la mort i del vici, amb bastó, barret i mocador de seda fina regalats per una dona i torera feta a mida d'un dibuix seu pel millor dels sastres de l'avern eren preludi de llargues nits de ball al voltant de la foguera. Rius de sang i vi. Reverències de les serps. Cicatrius al descobert. Lliçons d'arquitectura i matemàtiques. John Cage. Marxants d'art i dones estrangeres. Insults. Diners. Cruixir de pianos. Tòtems de plom.
Uns altres dies més austers eren plens de tràfecs i treball. I de planificacions exactes, d'una pulcritud inaudita enmig del bosc. I menjar un brou, matar una rata, escopir el roí, vampiritzar el funcionari, renegar Déu.
Em vaig dedicar a observar-lo de lluny, a escoltar-lo quan em parlava, a obeir-lo a vegades. Però no en sé res, d'aquest home, no vaig percebre mai el sentit dels rumors que m'arribaven. Allò que vaig veure és la brillantor del desafiament als seus ulls, on la por no va gosar mirar-se mai.
El bé, la puresa del bé; i el mal, l'embriaguesa del mal. La necessitat d'entendre, la impossibilitat de fer-ho, el dolor que furga, la força que el combat. L'autodestrucció. La llibertat d'un home, que desapareix amb ell. Ara que la seva presència no ens hi obliga, qui torbarà l'ànima mirant al buit del seu abisme?
Un home lliure s'ha mort i el seu rastre no trigarà a desaparèixer. Orgullós del privilegi, escoltava el brogit enmig del soroll, en el silenci. Sense remei, sense renúncia, sense pietat, a totes hores.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015