Opinió
-
Dispareu al llaurador
Albert Dasí
03.02.2009
-
Ni èpica, ni moral
Joan Mir
02.02.2009
-
Llibertat: sis anys en sis hores
David Fernàndez
28.01.2009
-
Cent gaiters
Xavier Montanyà
26.01.2009
-
La merda de la muntanya
Marta Rojals
23.01.2009
-
Un conte sense fades i una proposta
Marta Leblanc
22.01.2009
-
El poble vol la Wii
Albert Dasí
15.01.2009
-
Amb en David
Xavi Sarrià
14.01.2009
-
Santes Pasqües
Marta Rojals
07.01.2009
-
Carta als camells de l'Orient
Andreu Barnils
05.01.2009
-
Conte de Nadal
Xavi Sarrià
02.01.2009
-
Brutal Rodoreda
Xavier Montanyà
24.12.2008
-
El clam de Burjassot
Albert Dasí
19.12.2008
Xavi Sarrià
04.07.2014
La lliçó de les víctimes del metro
Un tren descarrila a la revolta de l'estació de Jesús. Impacte brutal. Caos dins el túnel i fora. El resultat és dramàtic. Quaranta-tres persones mortes. Quaranta-set de ferides. L'endemà mateix s'oficien els funerals d'estat. Hi ha pressa a girar full. Cinc dies més tard arriba el papa i tot s'ha de veure perfecte. Impol·lut. Com l'aparador podrit en què han convertit la ciutat. Les famílies i els ferits de l'accident s'organitzen i protesten pel tracte rebut. El president de la Generalitat Valenciana es nega a rebre-les. L'alcaldessa de València també. Protegits per les majories absolutes, els representants de tots els valencians es giren d'esquena a les víctimes. Molesten i punt. Però elles no defalleixen. Cada dia 3 de cada mes es manifestaran a la plaça de la Mare de Déu de València. Les autoritats van a la seua i canvien el nom de l'estació de la tragèdia. La doctrina de l'oblit s'imposa. La instrucció judicial és plena obstacles. La caixa negra s'esborra. El tren es desballesta. El cas s'acaba arxivant.
Set anys més tard, un programa de televisió retorna l'accident a l'actualitat. Jordi Évole mostra en 'prime time' i a tot l'estat espanyol allò que els valencians estem massa acostumats a veure. La prepotència, la compra de silencis, la manipulació informativa, les conxorxes d'alguns, el desvergonyiment d'uns altres. El programa és un èxit d'audiència. El poder valencià s'esvalota. Ara sí. Sembla que els importa més què pensen a Madrid que no què pensen a Torrent. No hi ha dimissions. Però el cas es reobre. Al seu torn, els periodistes de la televisió pública revelen allò que tots sabíem. 'Canal 9 va tenir una actitud indigna.' Els informatius van minimitzar les repercussions de l'accident. L'ordre venia, expliquen, d'un despatx de la Generalitat.
'No tenim la certesa que fóra així, però si les víctimes ho han percebut d'eixa manera, el Consell comprèn la indignació que puguen sentir i, en eixe cas, si així ho perceben les víctimes, no tenim problemes a demanar disculpes.' Ho diu el vice-president. Han passat vuit anys i aquesta estranya manera de demanar perdó --només per la cobertura de Canal 9-- serà l'única concessió a les víctimes. Les oblidades, com les anomenava Èvole. Per bé que mai no ho han estat totalment. Perquè durant tot aquest temps, les famílies i els ferits han plantat cara a la desmemòria. Durant tot aquest temps, activistes i periodistes valencians han mirat de retornar-los la veritat soterrada. Durant tot aquest temps, milers de ciutadans anònims han compartit dolor i indignació en les concentracions de cada dia 3 de cada mes. Com ahir. Com el mes que ve. Fins que faça falta. Aquesta és la lliçó que continuen ensenyant. La dignitat no té preu. Ni caducitat.
(I mentrestant, el dia del trist aniversari, Fabra agita el fantasma anticatalà a la seu de la FAES i de nit se'n va a fer un soparot a l'Umbracle amb tot el PP valencià.)
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015