Opinió
-
Càlcul
Josep Albinyana
20.06.2009
-
Dos punts, two points, deux points
Marta Rojals
17.06.2009
-
Avortament lliure... i digne!
Carlota Franco
15.06.2009
-
100.000 aviat seran un milió!
Albert Dasí
12.06.2009
-
No ens hem sabut explicar
Marta Rojals
10.06.2009
-
L’altra dimissió de Camps
Josep Albinyana
03.06.2009
-
Així de salvatge
David Fernàndez
29.05.2009
-
Fent història
Marta Rojals
27.05.2009
-
Una de l’oest
Xavi Sarrià
21.05.2009
-
De traduccions i interpretacions
Marta Rojals
19.05.2009
-
Benvinguts a València
Xavi Sarrià
13.05.2009
-
El serial de la grip
Carlota Franco
12.05.2009
-
Al vent
David Fernàndez
11.05.2009
Agustí Pons
28.02.2008
La guerra d’una societat incapaç
No crec que hi hagi guerres justes, però sí, en canvi, que hi ha guerres necessàries. Entre el pacifista Chamberlain i el diguem-ne bel·licós Churchill, la història ha donat la raó a aquest darrer. Hi ha guerres que, en algun moment, hem mitificat: la guerra del Vietnam, els homes i dones de la generació dels 60; o la nostra guerra civil, molts dels qui vam néixer els primers anys de la postguerra.
Ens l'havien tergiversada tant, aquesta guerra, que vam creure que les coses havien anat a l'inrevés: que els bons eren els dolents; i que els dolents eren els bons. Ara ja sabem que no va anar ben bé així. Ara ja sabem que, globalment, la democràcia, la llibertat, els drets individuals i els drets col·lectius de Catalunya van perdre aquella guerra; però també sabem que les principals figures del bàndol republicà, que és el nostre, no van estar gens a l'altura de les circumstàncies (amb les excepcions que es vulguin) i que tot plegat va ser una carnisseria brutal i inútil. Ho va escriure Manuel Azaña en el seu llibre 'Velada en Benicarló': 'Esta guerra no sirve para nada. Concluída, subsistirán los móviles que la han desencadenado y las cuestiones de orden nacional que se han querido solventar a cañonazos reaparecerán entre los escombros y los montones de muertos, empeorados por la guerra'.
Si encara us queda cap dubte de la naturalesa d'aquell immens desastre, llegiu 'Un republicà enmig de faistes' (Ed.62), les memòries escrites per Joan Pons Garlandí el 1939, a l'exili, i recuperades ara pel seu renebot Joan Poca. Joan Pons va ocupar llocs clau en l'estructura de govern sorgida després del triomf de la revolució, a Barcelona, l'endemà de l'aixecament militar del 19 de juliol. Concretament, va ser membre, en representació d'ERC, del Comitè Central de Milícies Antifeixistes i, posteriorment, delegat de la Junta de Seguretat Interior. Llegiu i comprovareu quina mena de personatges eren Dionís Eroles o Manuel Escorza i, sobretot, Aurelio Fernández que els dirigia. Res d'incontrolats: ells, des del nucli dur de la FAI, controlaven i executaven amb mà de ferro el terror a la rereguarda republicana i estenien els seus tentacles de Barcelona a la frontera francesa i fins a Tarragona i més avall. Res d'heroisme: pura criminalitat i cobdícia. Després dels Fets de Maig va arribar el moment del PSUC i del SIM. La situació (ho diu Joan Pons) no va millorar. Ja a l'exili, Indalecio Prieto escrivia a Juan Negrín, el seu gran adversari polític: 'Pocos españoles de la actual generación estarán libres de culpa por la infinita desdicha en que han sumido a su Patria. De los que hemos actuado en política, ninguno'. I el 1986, cinquanta anys després del començament de la guerra, deia Josep Termes, a l'aula magna de la Universitat de Barcelona: 'La guerra no va ser l'expressió més alta de la lluita de classes, com algun idealista ha dit, sinó la mostra més baixa de les debilitats d'una societat immadura i desvertebrada, incapaç encara de viure en llibertat.'
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015