Opinió
-
La corrupció és el sistema
Xavier Montanyà
04.03.2011
-
Àngels de la guarda
Marta Rojals
28.02.2011
-
Una sentència històrica
Xavier Montanyà
24.02.2011
-
El retrat de Dorian Gray
Xavier Montanyà
17.02.2011
-
Democràcia
Xavier Montanyà
09.02.2011
-
La finca dels Gómez a l’Àfrica
Xavier Montanyà
01.02.2011
-
L’encant de la mosquitera
Xavier Montanyà
27.01.2011
-
El gran salt endavant, de la barra
Xavier Montanyà
19.01.2011
-
Reivindicació de Salvat-Papasseit
Xavier Montanyà
12.01.2011
-
De Madí a Cuní
Xavier Montanyà
24.12.2010
-
Xavier Vinader i la immodèlica transició
Xavier Montanyà
16.12.2010
-
El carrer era seu, el cel és d’ells
Xavier Montanyà
09.12.2010
-
L'estat de la fava encantada
Xavier Montanyà
01.12.2010
Pere Cardús
28.10.2013
Estem preparats per al conflicte?
Abans d'avançar en la reflexió d'avui, vull deixar clar que tinc la certesa que el conflicte ja ha començat. Ara és de baixa intensitat i somort, però l'estat espanyol, enfront de la insubornable voluntat dels catalans d'exercir la sobirania, ja fa mesos que han activat tots els aparells i recursos que tenen a disposició. Des de les pressions i xantatges diplomàtics, fins a l'escampada de rumors, passant pel discurs de la por i l'estratègia política de llançar falses expectatives sobre possibles terceres vies que no han existit ni existiran mai.
Per tant, de conflicte n'hi ha. Però l'anunci de la data i la pregunta que CiU i ERC –més aquells que s'hi vulguin afegir– s'han compromès a fer a mitjan desembre serà el detonant de l'escalada de nivell del conflicte. Si us hi fixeu, l'estat espanyol –tots els estaments sense excepció– s'ha dedicat a plantar una llavor a través del seu discurs: la democràcia en un estat de dret és el compliment de les lleis vigents. Aquest discurs, repetit fins a sadollar, servirà a partir d'ara per a fer l'ofensiva de judicialització del conflicte. Llei, llei i més llei. Aquesta és la recepta espanyola contra el procés d'independència de Catalunya. Més ben dit: llei espanyola, llei espanyola i més llei espanyola. Aquesta és la seva fórmula.
L'ús dels tribunals contra la voluntat democràtica pot portar-nos a situacions molt difícils i compromeses. Des de l'actuació policíaca contra la convocatòria d'una consulta sobre la independència, fins a la suspensió de la Generalitat, passant per l'empresonament dels màxims dirigents polítics –president Mas, govern, Oriol Junqueras, David Fernàndez, etc.–. Totes aquestes possibilitats no són hipòtesis llunyanes, sinó que formen part de la guia d'actuació que han preparat a Madrid per respondre a cada situació desafiant que presentem els catalans.
Qualsevol d'aquestes situacions necessitarà una resposta adequada i ferma de la societat catalana. En alguns casos caldrà una resposta institucional; en alguns altres, una resposta jurídica; i en alguns, una resposta ciutadana. I probablement caldrà combinar-les. Però em temo que les coses aniran molt mal dades i el poble català haurà de demostrar una immensa capacitat de resistència per plantar cara a les envestides de l'estat espanyol, que haurà d'anar molt més enllà que fer una cadena humana un dia de festa.
Espanya no deixarà perdre la seva bota de Sant Ferriol sense fer-nos pagar un preu molt alt. I com més resistència i més caràcter demostrem, més baix serà el preu que finalment pagarem. Caldrà fermesa, i això vol dir disciplina i confiança amb aquells qui hi hagi al capdavant, i disposició a arriscar-se. Algú em va dir una vegada que si no hi havia risc, no hi havia glòria. I cal ser conscients que si volem aconseguir la victòria de la llibertat hem d'estar disposats a arriscar-nos i a perdre alguna cosa. És clar que hem de mirar de fer el procés sense perdre-hi bous i esquelles. Però que ningú no es pensi que l'acabarem immaculats i sense esgarrinxades. Anem-hi forts i amb il·lusió, però també amb disciplina i voluntat de resistir qualsevol atac, per fosc i bèstia que sigui.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015