Opinió
-
Mira mama: sense PSC!
Andreu Barnils
11.11.2012
-
El fil roig, la unitat popular
Xavier Montanyà
08.11.2012
-
L'amenaça fantasma
Marta Rojals
05.11.2012
-
La revolta dels xarnegos (i II)
Andreu Barnils
04.11.2012
-
Més trist és demanar
Marta Rojals
29.10.2012
-
La revolta dels xarnegos
Andreu Barnils
28.10.2012
-
La venjança
Marta Rojals
22.10.2012
-
Mira mama: sense bancs!
Andreu Barnils
21.10.2012
-
Minut i resultat
Marta Rojals
15.10.2012
-
Mama, por
Marta Rojals
08.10.2012
-
‘Es ven’
Marta Rojals
01.10.2012
-
Òptica i optometria
Marta Rojals
24.09.2012
-
‘Suficie qué é?’
Marta Rojals
17.09.2012
Andreu Barnils
02.02.2014
L'Àngel de la Guarda
Aquests dies hem sabut que el ministre Montoro ha decidit eliminar del mapa les balances fiscals entre Catalunya i l'estat espanyol. Ha creat, l'home, un nou mètode de càlcul. Un dels inspiradors d'aquest nou mètode és l'economista Ángel de la Fuente (Gijón, 1962). Ángel de la Fuente és un dels autors de 'El mito fiscal. Razones para un debate', un estudi publicat per la Fundación FAES de José Maria Aznar. Els economistes ja s'encarregaran de valorar l'invent del senyor Ángel de la Fuente. Jo em limitaré a explicar el seu vessant polític: Ciutadans. Sí, el nou mètode de càlcul del ministre del PP és en mans d'un economista 'ciudadano'. D'un fundador de Ciutadans.
Que Ángel de la Fuente va intervenir en la fundació de Ciutadans, ho explica Maria Teresa Giménez Barbat en el llibre 'Citileaks: Los españolistas de la Plaza Real' (gràcies @elsomatent per fer-me'n arribar les pàgines!). La senyora Barbat va formar part del nucli inicial del partit i el llibre explica les persones que van intervenir-hi. Els primers són Arcadi Espada, Albert Boadella i companyia, i després hi va entrar un segon grup on, entre més noms, hi havia Ángel de la Fuente (pàg. 266). A la pàgina web, l'autora dedica el llibre 'als qui van formar part del grup ampliat després de l'acte del Tívoli i en l'executiva pre-congressual', entre els quals trobem Ángel de la Fuente.
Som en un llunyà any 2006, quan Ciudadanos tot just començava a caminar. El primer congrés, on Albert Rivera va ésser elegit president. Doncs hi ha qui diu que va ser el ciudadano Ángel de la Fuente, l'assessor de Montoro, qui va prendre la decisió d'apostar per Albert Rivera (Viquipèdia). Aquell any 2006 el partit també feia campanya contra l'Estatut de Catalunya. Un dia van celebrar un acte a la UAB i van patir un boicot dels estudiants. Ángel de la Fuente hi era i, segons que informa l'ABC, 'l'esbroncada es va allargar fins que va finalitzar la intervenció d'Ángel de la Fuente, investigador del CSIC i membre de Ciutadans'. El diari Libertad Digital va publicar-ne el comunicat posterior de condemna i José Domingo, aleshores peça clau de Ciutadans (ara a Espanya i Catalans), parla d'aquesta campanya.
Per què l'economista Ángel de la Fuente, assessor de Montoro, inspirador del nou model, va fer campanya pel no a l'Estatut de Catalunya? Doncs per la llengua. Com tants 'ciudadanos' més, per la llengua. Ho veiem, un altre cop, al bloc de José Domingo: 'L'altre dia al Parlament, la diputada socialista Teresa Conillera feia memòria del dia que al Congrés dels Diputats Ramon Marcos Alló, Ángel de la Fuente, Silvia Herrero i jo els vam presentar un document sol·licitant la reforma de l'article 6.1 [de l'Estatut], que diu que el català és la llengua pròpia de Catalunya.' Aquell dia l'economista De la Fuente va dir a la premsa que 'els territoris no tenen llengües ni drets, només els ciutadans'. En fi, com a bon 'ciudadano', De la Fuente és un dels firmants d'un dels molts manifests en favor 'del bilingüismo en Cataluña', que signa juntament amb el Foro de Ermua, Mikel Buesa, Albert Rivera, Francesc de Carreras i Fuster-Fabra. Com aquests dos darrers, per cert, ell era professor d'universitat. Adjunt a la Facultat d'Economia de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB).
Així doncs, l'economista que juntament amb Cristóbal Montoro enterra les balances fiscals és un il·lustre 'ciudadano'. En Rivera ja pot estar content. Com en el cas de Fuster-Fabra, Albert Rivera torna a tenir un dels seus afins en un lloc clau. Felicitats.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015