Opinió
-
Nietzsche, Graupera, i altres animals
Andreu Barnils
02.11.2014
-
Ni muts ni a la gàbia
Xavi Sarrià
31.10.2014
-
Quatre fases i quatre condicions per a evitar el fracàs
Pere Cardús
30.10.2014
-
L'energia no es crea ni es destrueix: es paga
Marta Rojals
28.10.2014
-
Ha de ser clar: qui no voti votarà Espanya
Joan-Lluís Lluís
27.10.2014
-
Lockout millor que vaga?
Andreu Barnils
26.10.2014
-
Segura llar europea
Xavi Sarrià
24.10.2014
-
Prou batusses: la història ens convoca
Pere Cardús
23.10.2014
-
Fins a la menopausa i més enllà
Marta Rojals
21.10.2014
-
No te'n vagis, David.
Andreu Barnils
19.10.2014
-
#18OsetgealCIE
Xavi Sarrià
17.10.2014
-
Tractant-se de la independència de Catalunya, no s'hi valen excuses
Pere Cardús
16.10.2014
-
Les dones tenen 'problemes'
Marta Rojals
14.10.2014
Pere Cardús
21.05.2015
El procés, tocat de mort
Com més va més complicat ho veig. Els qui em coneixen de prop saben que no sóc pas de mena pessimista. Al contrari. Sóc dels qui sempre creuen que serem capaços de fer-la prou grossa per a girar la truita. Però em fa l'efecte que la truita se'ns enganxa a la paella. També pot ser que m'afecti la pugna electoral entre els qui considero més meus. Però si puc ser sincer, ara mateix no veig pas com ens en sortirem.
Ens hi juguem tant, en aquestes inoportunes eleccions municipals, que, veient com s'inflen per art de màgia determinades plataformes personals mancades de la sinceritat i la coherència mínima exigibles, perdo la confiança en la nostra capacitat de saber en quin moment històric som. Tothom veu clar que si les forces independentistes perden l'Ajuntament de Barcelona i algunes diputacions serà pràcticament impossible de fer el salt que volem fer? Em sembla que no. Encara hi ha qui es pensa que tot es pot esquivar i que la bona fe mou muntanyes.
Ho sabem, que és molt difícil de governar un ajuntament si el batlle no és el candidat de la llista més votada? Bé, sí que es pot fer, a costa de rebaixar propòsits i dissimular els teus objectius reals.
L'independentisme ha d'aprofitar a fons el dissabte i, si cal, aïllar-se en un claustre o enfilar-se dalt d'una muntanya per trobar la calma i la serenitat d'esperit necessàries per a anar a votar l'endemà sabent què ens hi juguem tots plegats. Qui es pensi que és un bon moment per a determinades aventures és que s'ha begut l'enteniment.
Els revolucionaris més intel·ligents que conec saben i afirmen que si es vol aconseguir la independència és imprescindible que a Barcelona hi hagi un govern de Xavier Trias amb el suport d'ERC i de la CUP. Saben i afirmen que si l'independentisme perd la capital o les diputacions difícilment es podrà fer el salt a la independència sense un risc massa gran. Perquè el paper que han de fer institucions com l'Ajuntament de Barcelona i les quatre diputacions en la futura recaptació d'imposts és prou sabuda, oi?
I, tenint en compte tot això que ens hi juguem, la meva preocupació no deixa de créixer. Potser hem fet servir massa vegades la metàfora de l'excursió per parlar del procés. I ara massa gent es pensa que això serà una passejada d'aquelles en què et pots entretenir recollint floretes. Som a punt d'entrar en conflicte. I cal tenir totes les eines preparades i al servei del gran desafiament. Qui es vol fer enrere ara que hem arribat tan lluny? Qui vol continuar festejant opcions que ens porten a un carreró sense sortida? Volem deixar el procés tocat de mort? Oi que no? Doncs diumenge fem allò que cal fer.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015