Opinió
-
Per un bulevard de merda
Xavi Sarrià
23.01.2015
-
L'assassinat de Montesquieu
Pere Cardús
22.01.2015
-
Què dura un minut, a la ciutat morta
Marta Rojals
20.01.2015
-
Marine Le Pen, presidenta de la República
Joan-Lluís Lluís
19.01.2015
-
El plaer de no pagar
Andreu Barnils
18.01.2015
-
Animar Catar
Xavi Sarrià
16.01.2015
-
27-S: les coses tal com són
Pere Cardús
15.01.2015
-
No ens feu fer el ridícul mai més
Marta Rojals
13.01.2015
-
Inútil
Andreu Barnils
11.01.2015
-
Les quatre opcions del president Mas
Pere Cardús
08.01.2015
-
El meu amic Charlie
Joan-Lluís Lluís
08.01.2015
-
Quan la casta finançarà Podem
Joan-Lluís Lluís
05.01.2015
-
Visca els Tres Reis de l'Occident
Andreu Barnils
04.01.2015
Marta Rojals
01.07.2013
Sí, però no, però no, però sí
Si a la sortida del Concert per la Llibertat un extraterrestre hagués posat la carxofa a cinc testimonis a l'atzar, hauria obtingut el 'collage' metafòric de la independència:
Sí, molts moments de pell de gallina, però he acabat amb el cul com un mandril. Sí, molt emocionant, però no hi participaven Mishima ni Manos de Topo. Sí, se'ls ha de reconèixer la feinada, però la segona part del Llach nye. Sí, ens ha agradat molt, però amb el mosaic i l'himne jo ja hauria acabat. Sí, sí, tot molt bonic, però ja m'espera l'autocar. El corresponsal extraterrestre acabaria el reportatge amb aquesta conclusió: la independència de Catalunya gira entorn de dos grans consensos, a saber: el SÍ i el PERÒ.
Sobre l'escenari, Lídia Pujol va resumir molt bé la feina que ens queda: 'Podem pensar diferent, però hem de pensar junts.' En efecte, en l'independentisme català tothom vol la mateixa cosa, però d'una manera diferent. Quan sigui l'hora del referèndum, encara que formulem la pregunta perfecta, la pregunta isòsceles, simètrica, prístina, sempre sortirà el catalanet que es queixarà del dia, de l'hora, de la tipografia de les paperetes, de la qualitat del paper. Això ja ho tenim. Som una munió d'imperfectes que volem la perfecció, però, ep: cadascú vol la seva.
Al concert, després d'aplaudir sis hores i de fer trenta onades, només ens van caldre quatre desgraciats xiulant Ramoncín per amargar-nos la festa. A les dues de la matinada, dels 450 artistes que ens havien ofert el seu art desinteressat ens havíem de queixar de les proclames d'un palestí eixelebrat. Tan bé que anàvem. Ja m'estranyava a mi. Som experts a magnificar minúcies i a minimitzar mèrits: molt bé els centenars de voluntaris, molt bé l'organització, molt bé la il·lusió, peeeeeerò... poc que arribarem a la independència amb cançonetes, autocars i paperets de colors. Això també ho tenim.
SÍ, som així, PERÒ Déu n'hi do. Déu n'hi do què aconsegueixen els qui s'ho proposen quan s'ho proposen. Aquí no avançaria ni Déu si no fos per aquells que treballen perquè alguns 'indepes' només haguem d'agafar l'estelada i la samarreta, i a tot estirar el metro o l'autocar, seure al lloc que sigui a tal hora i dir: 'Vejam què ens fan, avui.' O perquè uns altres només haguem d'accionar el comandament de la televisió i dir: 'Encara no despleguen el mosaic?' O perquè uns altres puguem entrar a Twitter i piular la gràcia: 'Àrbitre, l'hora!' Els 'indepes' podem ser així d'exigents, d'alegres, de perepunyetes, perquè tenim la sort que hi hagi tanta gent disposada a estalviar-nos la feina de fer la feina. Són aquests voluntaris que treballen per a nosaltres, els reis del 'vull que es faci, SÍ, PERÒ que sigui com ho vull jo.' Si mai som agraïts només pel gust de ser-ho, que no ens estranyi que baixin de debò els extraterrestres a veure-ho.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015