Opinió
-
Els diputats del PP són uns indecents
Vicent Partal
12.07.2012
-
Quin ridícul
Vicent Partal
11.07.2012
-
Dos anys després 'ells' s'han tornat més violents
Vicent Partal
10.07.2012
-
Otegi fa caure la careta
Vicent Partal
09.07.2012
-
Otegik mozorroa erortarazten du
Vicent Partal
09.07.2012
-
Governar, i retallar, és triar
Vicent Partal
06.07.2012
-
Alsius no i Sirera sí?
Vicent Partal
05.07.2012
-
No ens expliquem bé cap enfora
Vicent Partal
04.07.2012
-
+VilaWeb us espera
Vicent Partal
03.07.2012
-
Culpables
Vicent Partal
02.07.2012
-
La censura ja no és possible
Vicent Partal
29.06.2012
-
Dos anys després, som a tocar
Vicent Partal
28.06.2012
-
No, consellera: no som on érem
Vicent Partal
27.06.2012
Vicent Partal
23.05.2011
Sense el PSOE
El vespre electoral ha portat molts canvis, però tots amb un denominador comú: el PSOE baixa, un fet importantíssim, si tenim en compte que el partit dels socialistes ha estat protagonista indiscutible de la transició. Tot indica que s'ha acabat el passat (o que s'acabarà en les pròximes eleccions espanyoles) i que emergeix, i emergirà encara més, una nova etapa política. Un canvi cridaner i important.
De moment, el cicle afavoreix el PP, és clar. Però no tot és tan fàcil per a ells. Al Principat, per més que els populars hagen crescut i siguen més forts que no ho havien estat mai, el partit que de debò menja terreny als socialistes és CiU. Les victòries de Barcelona i de Girona són, simplement, històriques, i la conquesta de la més que poderosa Diputació de Barcelona pot ser un cop definitiu, perquè aquesta institució era el motor real de l'aparell socialista, la màquina que feia poderós el partit.
CiU hauria de recordar, tanmateix, que fa poc el PSC manava a tot arreu. No és bo de confiar-se en el poder, i Trias, especialment, té un gran envit: demostrar que es pot governar en minoria, a condició de ser dialogant.
Però, si enlloc s'ha fet visible com la caiguda del PSOE obria noves vies polítiques, és al País Valencià. Durant anys i panys la barrera electoral del cinc per cent semblava impossible de superar pels nacionalistes, i molts dels qui dèiem que el País Valencià real no era com la política feia pensar teníem dificultats a ser creguts.
Doncs, n'hi ha hagut prou que fóra ben clar que el PSOE no servia de res perquè Compromís arribàs de seguida i sense dificultats a les Corts i a l'ajuntament de la ciutat, amb un nou per cent del vot. És cert que no s'explica tot només amb la baixada del PSOE i que Compromís, i també Esquerra Unida, han treballat molt bé. Però, sense la sensació ben clara que el PSOE no faria res contra Camps, és molt probable que l'inútil vot útil hagués continuat fent de tap de la realitat valenciana.
Ara el PP té la majoria absoluta a les corts, però amb una pèrdua clara de vots, per primera vegada. En perd Camps, encara que tinga més escons, i en perd ben significativament Rita Barberà, que veu de sobte com Compromís i Esquerra Unida irrompen en un ajuntament on estava molt tranquil·la contra un PSPV acomodat. Tots dos grups feren bandera ahir de la regeneració democràtica i de la lluita contra la corrupció. Tots dos anunciaren que començava un nou cicle polític, amb la vista posada en el 2015.
Abans, a mesura que vaja afonant-se el PSOE, probablement assistirem a la consolidació de l'altra esquerra, o a l'emergència d'una nova esquerra, més moderna i menys endropida. De fet, l'emergència d'alguns partits, ja es pot veure en el nostre país; i molt clarament, a Euskadi, on Bildu ja és la primera força de l'esquerra i falta veure què donaran de si les acampades, especialment la de Madrid.
Sense el PSOE, vet ací que tot és mou.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015