Opinió
-
.cat
Vicent Partal
26.03.2004
-
Agustí Cerdà
Vicent Partal
24.03.2004
-
L'11-M dels diaris en paper
Vicent Partal
22.03.2004
-
La doble personalitat
Vicent Partal
19.03.2004
-
Dels bons (i mals) usos de l'email
Vicent Partal
17.03.2004
-
Xirinacs
Vicent Partal
09.03.2004
-
Una setmana més, i prou
Vicent Partal
08.03.2004
-
I d'això del Zapatero, que ens en podem fiar?
Vicent Partal
05.03.2004
-
Nuhu Ribadu és el nostre home
Vicent Partal
04.03.2004
-
Ells el posen, ells el treuen
Vicent Partal
02.03.2004
-
On miraven els dos Muñoz?
Vicent Partal
01.03.2004
-
Jo no hi aniré
Vicent Partal
25.02.2004
-
Una lliçó des de Ruanda
Vicent Partal
24.02.2004
Vicent Partal
07.03.2006
Que m'ho explique algú
El preàmbul de l'estatut diu des d'ahir, ja d'una manera oficial, que el Parlament de Catalunya ha votat allò de la nació i bla, bla, bla. Però hi ha una cosa que no puc entendre. L'estatut aprovat el 30 de setembre no és una llei, sinó tan sols l'esborrany d'una llei orgànica de l'estat, ara alterada al Congrés espanyol. És tan sols una proposta sense valor legal perquè, des d'ahir, s'ha descartat d'aprovar l'estatut tal com es va votar ací.
I aleshores la referència a la proclamació del Parlament quin valor té?
I és que no hi ha cap acte legal que haja definit Catalunya com una nació, perquè el que hi havia ha desaparegut sense arribar mai a ser llei. Potser per això seria interessant que el Parlament pensara, ara, a votar una declaració que ratificara, sense deixar la menor ombra legal de dubte, la condició de nació de Catalunya.
PS. Vejam si, amb un exemple, m'explique millor. El Senat espanyol, en el tràmit de la llei del tabac, va aprovar, amb els vots del PP i CiU, que es pagaria el tractament de tothom qui volguera deixar de fumar. El Congrés tombà aquesta proposició, votada i aprovada al Senat. Se li ocorreria a ningú de reclamar ara que li pagaren el tractament perquè en un moment de la tramitació de la llei s'aprovà que el tractament es pagaria? Evidentment que no. Doncs bé, que Catalunya és una nació sols s'aprovà en un moment de la tramitació de la llei. Solemne, això sí. Espectacular. Amb Segadors i tot. Però fou, tan sols, un tràmit.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015