Opinió
-
El vot d'Herrera
Vicent Partal
04.11.2014
-
El GAL mediàtic
Vicent Partal
03.11.2014
-
Ja podeu anar impugnant
Vicent Partal
31.10.2014
-
Un país nou també per a ells
Vicent Partal
30.10.2014
-
El 9-N fa olor de pluja
Vicent Partal
29.10.2014
-
Procés al PP
Vicent Partal
28.10.2014
-
Quan Iceta tria Hitler
Vicent Partal
27.10.2014
-
Cent anys
Vicent Partal
24.10.2014
-
'No news, good news'
Vicent Partal
23.10.2014
-
Si no us fa res, nosaltres anem passant
Vicent Partal
22.10.2014
-
Vint mil cares
Vicent Partal
21.10.2014
-
No és qui guanya, és si guanyem
Vicent Partal
20.10.2014
-
Quaranta-vuit hores
Vicent Partal
17.10.2014
Vicent Partal
13.11.2013
La sabata dels Fernànd'ez'
La intervenció parlamentària de David Fernàndez durant la compareixença de Rodrigo Rato al Parlament de Catalunya ha desfermat una polèmica més que notable a Espanya. No m'ha sobtat que la dreta mediàtica o política l'haja atacat, però m'han sorprès, sincerament, els atacs de part de l'esquerra --mediàtica o política--. I sobretot la polèmica que se n'ha derivat contra els 'ez'.
Qualsevol que conega mínimament el món àrab sap què hi significa la sola de la sabata. Allà, de seguida hi aprens a no seure amb les cames encreuades perquè ensenyar el baix de la sabata és una ofensa considerable. Deveu recordar que fa anys un periodista iraquià, Mubtadhar al-Zaidi, va refilar una sabata contra Bush, que el president dels Estats Units va poder esquivar. Una sabata que era no una agressió sinó directament el pitjor dels insults.
Fou en aquest context que va intervenir el representant de la CUP. I no s'hi val a passar-ho per alt. Era un recurs gràfic contra un home, i això encara ho hauríem de passar menys per alt, que va tenir greus responsabilitats durant la guerra de l'Irac. Guerra que va ser possible gràcies a un engany majúscul i que va portar la mort de desenes de milers d'innocents. Evidentment, les feines posteriors del tal Rato no han ajudat ni de bon tros a millorar-ne la imatge; però la sabata, al Parlament de Catalunya, representava sobretot l'Irac i la seua gent. I era un insult, no un intent d'agressió. Treure-ho de context és un exercici més, un altre, de manipulació interessada de la realitat, que em fa l'efecte que en aquest cas pretenia identificar la CUP amb la violència, probablement per crear un context que un dia permeta alguna actuació jurídica excepcional.
Ara, la cosa realment sorprenent és que alguns periodistes madrilenys hagen aprofitat el 'Fernàndez' de David Fernàndez per a atacar tots els 'ez' catalans --Fernàndez, Rodríguez, Martínez, etcètera-- partidaris de la independència.
Sorprenent no sé si és la paraula exacta. Potser és més precís dir que és significatiu, perquè, en el fons, és una prova molt clara que no entenen què passa. Ells continuen creient-se aquell mite segons el qual els Fernàndez, els Rodríguez i els Martínez s'havien d'alçar contra Catalunya un dia com un home sol, defensant l'Espanya de la qual teòricament vénen contra el catalanisme.
És cert que alguns franquistes van explicitar que l'emigració espanyola era una manera, pensaven ells, de diluir la catalanitat. Però aquella fantasia no funciona. El 2013 no tenim proves, ni una, que aquesta teoria s'haja complit ni que s'haja de complir mai. És un somni que viu en la ment d'alguns i prou, un somni que ens indica com són de curtes les llums que haurien d'il·luminar l'escenari madrileny. O, si em permeteu la hipèrbole, més aviat podríem dir que és un malson, per a ells, un malson que podria perfectament ser representat com un monumental cop de sabata, a l'estil àrab, contra el franquisme. Contra el franquisme d'ahir i --ep, sobretot!-- contra el franquisme d'avui.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015