Opinió
-
La COPE, els 'neocons' i el futur d'Espanya
Vicent Partal
01.12.2005
-
Ja no se'n pot esperar res, del PSPV
Vicent Partal
30.11.2005
-
El fràcàs de la cimera
Vicent Partal
29.11.2005
-
L'Obra necessària
Vicent Partal
28.11.2005
-
Gràcies Basiana
Vicent Partal
25.11.2005
-
El país dels PAIS
Vicent Partal
24.11.2005
-
Silencis sobre Juan Carlos
Vicent Partal
23.11.2005
-
Mas pren riscos
Vicent Partal
22.11.2005
-
Franquistes sense franquisme
Vicent Partal
21.11.2005
-
Bon Nadal (o Bon Nadal)
Vicent Partal
18.11.2005
-
La llei de Segal i el tripartit
Vicent Partal
16.11.2005
-
Càlcul d'oportunitat
Vicent Partal
15.11.2005
-
La perplexitat de l'esquerra espanyola
Vicent Partal
14.11.2005
Vicent Partal
23.03.2009
Interessant, això que ha passat a la ministra Chacón
Supose que saben de què parle. La ministra espanyola de Defensa va anar a Kosovë a dir que ells plegaven. Que, com que no reconeixen el dret dels d'autodeterminació dels kosovesos no tenia gens de sentit que les tropes espanyoles hi romangueren després de la independència. Així, doncs, dit i fet, i cap a casa tothom. Però resulta que la Casa Blanca s'ha sentit ofesa i el govern espanyol ha hagut de començar a explicar coses molt rares per mirar de desdir-se'n. Ahir ja deien que, de moment, ajornaven un any la retirada i que s'oferien a enviar tropes on fóra per compensar la pífia mentre la ministra Chacón callava, amagada en un clot. Avui el seu company d'afers exteriors diu que ell no en sabia res tampoc. I què té d'interessant això? Que la ministra sembla que ha descobert de sobte que el govern espanyol també té els seus límits, fins i tot en un afer tan especial per a ells com és el dret d'autodeterminació. O siga que no és tan senzill fer allò que et parega.
La senyora Chacón fa anys que es prepara en la matèria. Quan alguns experts catalans anaven al Quebec a estudiar com anava això de fer referèndums d'autodeterminació, ella, catalana també, hi anava a estudiar exactament la contrària: com el Canadà aconseguia d'impedir la independència quebequesa. Fruit de la seua estada en quatre universitats canadenques i quebequeses va plasmar una especialització política contra el dret d'autodeterminació en alguns treballs de poca volada intel·lectual, però de calat polític, que van cridar l'atenció del partit. Seguidora política de Stéphane Dion, supose que es veu en un futur fent d'ell: convertida en la cap de govern espanyola d'origen català que té la raó de ser precisament en l'intent d'aplicar tots els mecanismes de l'estat per impedir la secessió dels seus compatriotes. Segurament per això ha capitanejat la posició dels socialistes espanyols contrària a reconèixer la independència de Kosovë (dins la Unió Europea compartida únicament per Eslovàquia, Grècia i Romania). I és segurament per això que es va pensar que podia anar-hi i retirar les tropes espanyoles a la valenta per donar més relleu encara a una posició que la UE troba ridícula i que li ha demanat repetides voltes que reconsidere.
Això era dijous. Aquell dia la ministra va dir que abans de l'estiu els 623 soldats espanyols apostats a Kosovë tornarien al seu país. Però divendres això ja no era clar. I ahir el Ministeri de Defensa espanyol parlava, matisant, de retirada progressiva i Zapatero no parava d'enviar senyals a la Casa Blanca donant entenent que la senyora ministra no sabia què s'empatollava. Entre més detalls surrealistes, resulta que no va comunicar res a l'ambaixador espanyol als Estats Units ni al secretari de Defensa dels Estats Units. 'Deeply disappointed' amb Espanya, va dir quatre vegades, el portaveu de la Casa Blanca. I la Moncloa, corrents a arreglar el desastre, que arriba just quan Zapatero volia fer-se la foto amb Obama.
Lliçó? En el món d'avui hi ha poques coses que pugues fer tu sol contra tots. Fins i tot si et dius Espanya i si el sentit de la teua vida política és d'oposar-te a l'autodeterminació.
PD. No puc estar-me de traduir el fragment de la conferència de premsa del Departament d'Estat (el de Hillary Clinton). Més que res, perquè es puga apreciar el to del portaveu, que mai no parla així sense haver consultat abans com pot mostrar-se de dur, i també el dels periodistes, sobretot en la darrera pregunta.
PREGUNTA. Cap comentari o reacció a la indicació d'Espanya de retirar les tropes del contingent de pau de Kosovë?
MR. WOOD (portaveu del Departament d'Estat). Sí. Nosaltres ens sentim profundament decebuts per la decisió que ha pres Espanya. Recordem que l'any 1999 els aliats de l'OTAN vam acordar el principi 'junts hi entrem, junts n'eixirem'. Per tant, ens sorprèn aquesta decisió. I l'hem sabuda just abans que es fera pública. De nou, doncs, ens sentim profundament decebuts.
PREGUNTA. Comparteix la visió espanyola que la missió ja és acabada?
MR. WOOD. De cap manera. De cap manera.
PREGUNTA. Ha donat [Espanya] cap raó per a procedir així?
MR. WOOD. S'hauria de demanar al govern d'Espanya que explique les raons de la seua decisió. Però, de nou, com ja he dit abans, ens sentim profundament decebuts i no puc dir gran cosa més.
PREGUNTA. Són gaire de fiar com a aliats [els espanyols], si ara se'n van de Kosovë, igual que se n'anaren de l'Irac després d'unes eleccions, si no recorde malament?
MR. WOOD. Espanya és un soci nostre. Però aquesta decisió no ajuda gens a fer allò que provem de portar a terme a Kosovë. I ho lamentem. És una decisió que ha pres el govern espanyol, però, tot i així, ens en sentim profundament decebuts.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015