Opinió
-
Venècia
Vicent Partal
17.10.2007
-
El Nobel
Vicent Partal
16.10.2007
-
El fracàs de la fraternitat
Vicent Partal
15.10.2007
-
El discurs de Frankfurt
Vicent Partal
11.10.2007
-
Frankfurt, finalment
Vicent Partal
09.10.2007
-
Impunes
Vicent Partal
08.10.2007
-
Ja n'hi ha prou
Vicent Partal
05.10.2007
-
Estabilitat? De què, moreno!
Vicent Partal
03.10.2007
-
Fets, no paraules
Vicent Partal
02.10.2007
-
Periodistes o delators
Vicent Partal
28.09.2007
-
Populista
Vicent Partal
27.09.2007
-
Les classes de Camps
Vicent Partal
24.09.2007
-
Foc al rei
Vicent Partal
21.09.2007
Vicent Partal
07.02.2006
Sempre hi ha algú
La sort que té aquest país és la gent. Sempre hi ha algú. Fins i tot en les situacions més complicades. Bancaixa, per exemple (no sé si hauria de dir Bancaja...), s'ha castellanitzat fins al moll de l'os, aquests darrers mesos. I fins a extrem ridículs. I quan semblava que érem en un procés irreversible, apareix un grup de deu treballadors que reclamen que la caixa valenciana complesca, si més no, el propòsit de bilingüisme que es va fixar el 1991. I a poc a poc la taca s'estén. Ara ja són més d'un centenar de treballadors, i arriben al consell d'administració.
Es diuen Associació per la Promoció de la Llengua dels Empleats de les Caixes d'Estalvis i acaben de traure una revista que distribueixen dintre Bancaixa, com a part de la seua campanya, que ja ha arribat fins i tot a l'assemblea de l'entitat, on no fa gaire tres consellers expressaven la seua preocupació per la desvalencianització de la principal caixa valenciana.
No sé qui són aquests deu treballadors que varen principiar el moviment. Però sé que es podrien haver quedat a casa sense fer res i, en canvi, varen optar per plantar cara i desencadenar una revolta interna que estic segur que acabarà donant fruit. Ells són un exemple per a tots: mai no s'ha de deixar de fer una cosa perquè creguem que puga resultar massa difícil. El primer pas és el més feixuc, però també és el que obre el camí. Gràcies, xicots.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015