Opinió
-
How much is enough, Ramoneda?
Vicent Partal
12.11.2008
-
Noranta anys després
Vicent Partal
11.11.2008
-
Sí, nosaltres podem
Vicent Partal
05.11.2008
-
Amb dret de somiar
Vicent Partal
04.11.2008
-
Gràcies, senyora Abelló
Vicent Partal
29.10.2008
-
Barcelona diu que és una marca
Vicent Partal
24.10.2008
-
No s'hi posen per poc
Vicent Partal
23.10.2008
-
Diu Font de Mora
Vicent Partal
22.10.2008
-
Zapatero és un frívol irresponsable
Vicent Partal
20.10.2008
-
Companys i els límits de la dignitat
Vicent Partal
16.10.2008
-
Xirinacs
Vicent Partal
13.10.2008
-
Jo
Vicent Partal
02.10.2008
-
Chacón diu que no
Vicent Partal
25.09.2008
Vicent Partal
21.02.2005
Tots contents?
El resultat del referèndum permet a tothom estar més o menys content. Ja passa que en qualsevol elecció els partits fan una lectura interessada dels resultats. En aquesta ocasió és més fàcil encara. Els socialistes estan encantats perquè la xifra de participació no és un desastre total. El PP perquè ningú no pot demostrar que ells han fet res pel no i la xifra de participació és un desastre. CiU perquè han donat un suport seriós al sí però alhora el Principat s'ha desmarcat de la pauta espanyola. ERC i ICV perquè el No ha anat més enllà de la seua base electoral, El Bloc o el PSM perquè han tornat a situar-se en els seus àmbits naturals...
Però a mi m'ha impressionat el nombre de vots blancs. Més que cap altra cosa. Perquè no sé què volen dir, exàctament.
M'ha impressionat perquè a l'hora d'explicar-los no sé massa bé com fer-ho. És un vot de gent que vol participar. Sens dubte. Però que no vol ni sumar-se al No ni enganxar-se al Sí. Són vots més crítics amb el No que amb el Sí? No ho sé. Són vots enfadats amb la campanya? Amb l'estil de la campanya? Són vots que els hauria fet il·lusió participar i el que ens estan dient és que no és aquesta la manera de convidar-los? Són vots més conscients que cap altre? O són vots còmodes, que així no es mullen per ningú. La dimensió del fenòmen és espectacular. Mai no hi havia hagut tants vots en blanc en unes eleccions al nostre país. En total són uns 250.000, que no és cap cosa petita. I 850.000 en el conjunt de l'estat. Què volen dir?
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015