Opinió
-
How much is enough, Ramoneda?
Vicent Partal
12.11.2008
-
Noranta anys després
Vicent Partal
11.11.2008
-
Sí, nosaltres podem
Vicent Partal
05.11.2008
-
Amb dret de somiar
Vicent Partal
04.11.2008
-
Gràcies, senyora Abelló
Vicent Partal
29.10.2008
-
Barcelona diu que és una marca
Vicent Partal
24.10.2008
-
No s'hi posen per poc
Vicent Partal
23.10.2008
-
Diu Font de Mora
Vicent Partal
22.10.2008
-
Zapatero és un frívol irresponsable
Vicent Partal
20.10.2008
-
Companys i els límits de la dignitat
Vicent Partal
16.10.2008
-
Xirinacs
Vicent Partal
13.10.2008
-
Jo
Vicent Partal
02.10.2008
-
Chacón diu que no
Vicent Partal
25.09.2008
Vicent Partal
13.07.2010
La recepta es diu democràcia
Vist que ja no és possible negar que l'independentisme ocupa un espai central creixent en la societat catalana hi ha qui addueix ara que el preu de la independència serà l'aparició de dues comunitats i d'una tensió perillosa entre totes dues. Però defensar això és oblidar que hi ha una recepta que ho arregla.
La preocupació és legítima i no és necessàriament una trampa. D'això, no en dubte gens ni mica. Però l'argument s'aguanta amb pinces i basant-se en una realitat que solament és aparent: si ara no hi ha dues comunitats és simplement perquè una (nosaltres) ha acceptat la subordinació com a inevitable i fins avui no hem alçat multitudinàriament la veu per dir que volem ser exactament que ells. No ens enganyem.
I és sorprenent que boten les alarmes precisament quan nosaltres diem amb claredat que volem que la nostra nació tinga els mateixos drets i els mateixos deures que la seua, ni un de més ni un de menys.
Fins avui els qui considerem que no som espanyols i no volem restar sotmesos a aquest estat hem acceptat que hi ha una regla que posa ordre en el contrast entre el nostre desig i la realitat, regla que es diu democràcia. Hi ha una majoria que no podem violentar i el desig de la minoria no es pot imposar.
Per això si ara, finalment, la majoria canvia d'orientació, aleshores l'única cosa que passarà és que seran els qui es consideren espanyols els qui hauran d'acceptar la regla que posa ordre en el contrast entre el seu desig i la realitat. És a dir la democràcia.
Discutir això, posar barreres o prèvies a una cosa tan elemental, és predicar que la política no pot canviar les relacions socials i això no crec que ningú ho puga defensar en l'Europa del segle XXI sense preocupar-se d'allò que ell mateix pensa.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015