Opinió
-
El president davant el jutge
Vicent Partal
07.07.2009
-
La setmana del FROB
Vicent Partal
06.07.2009
-
L'emigració i la llengua
Vicent Partal
01.07.2009
-
Diputats
Vicent Partal
29.06.2009
-
Generalitat retallada
Vicent Partal
25.06.2009
-
Els ulls de Neda
Vicent Partal
23.06.2009
-
La CUP diu que no
Vicent Partal
22.06.2009
-
Aquest sobtat atac de realisme
Vicent Partal
19.06.2009
-
Això de l'Iran
Vicent Partal
18.06.2009
-
Som un país de façana
Vicent Partal
16.06.2009
-
Dec ser raret
Vicent Partal
11.06.2009
-
Un avís, diu?
Vicent Partal
09.06.2009
-
Deu comentaris sobre les votacions
Vicent Partal
08.06.2009
Vicent Partal
01.04.2008
Tot això no és seriós
Fa quatre dies, a la recta final de la campanya, vaig demanar a un dirigent del PSC què caram havíem d'agrair a Zapatero. Vaig desgranar amb calma la corrua de mentides i falsedats que ens havia enflocat i, a la fi, l'home del PSC va somriure, feliç d'haver trobat l'argument, i va dir: 'Zapatero va evitar el transvasament de l'Ebre!' Ho va dir cofoi, i encara em va assegurar que havia estat una decisió personal seva i que aquella decisió tota sola justificava l'agraïment dels catalans. Avui em demane si aquell Zapatero és el mateix Zapatero que el govern tripartit acusa ara de deslleialtat per no voler el transvasament... de l'Ebre!
No és seriós aquest espectacle que veiem desplegar-se davant els nostres ulls. Jo no hi entenc, en recursos hídrics. No puc dir, per tant, si aquesta sequera actual és del tot excepcional i si justifica el transvasament del Segre a Barcelona. Llegesc tant com puc i escolte tothom que s'explica sobre la matèria, però encara no m'he format una opinió prou clara per a poder-me expressar en públic. Però sí que m'atrevesc a opinar que l'espectacle polític és penós i que la mala traça del conseller de Medi Ambient i del govern és total.
Entenc que ICV, Esquerra i el PSC es troben atrapats. Les mobilitzacions contra el transvasament de l'Ebre van ser essencials en el seu assetjament estratègic a Convergència i Unió. La jugada els va eixir rodona. Aquelles mobilitzacions tenien aspectes molt importants. Els dos principals eren, per mi, el clam per una millor gestió dels recursos i la reivindicació d'una identitat menystinguda durant dècades. Però ningú no deixa de veure que hi havia més coses. N'era una la utilització amb fins electorals del moviment (utilització legítima, però tan exagerada que ara passa factura). Les esquerres van bastir contra CiU, més i tot que no pas contra el PP, una mitologia èpica al voltant de la nova batalla de l'Ebre, tan espectacular que va servir per desqualificar per sempre més la coalició nacionalista. I segurament que es van excedir, perquè ara són elles que pensen que han de rectificar i no saben com.
Podrien rectificar promovent un debat seriós, però aquest debat els fa pànic. Pànic d'haver de desdir-se d'allò que deien, ara que ja no viuen en la còmoda oposició de dir no a tot. Pànic perquè els de l'Ebre no els acusen, amb raó, d'haver-los utilitzat i de llençar-los com parracs, ara que ja no els resulten útils políticament. Pànic, és clar que sí, de la possibilitat d'haver d'admetre que els governs anteriors potser tenien raó quan avisaven que calia fer alguna cosa per assegurar l'aigua a Barcelona, per impopular que fos. I pànic d'haver de reconèixer que en tots aquests anys que són al govern no han sabut preveure la situació en què ens trobem i planificar una resposta.
Per això, perquè els paralitza la perspectiva d'haver-se d'interrogar a si mateixos, planten estaques clandestines en plena campanya electoral o intenten jocs de criatures com ara el de negar-se a dir transvasament al transvasament o el d'assegurar que desmuntaran l'enorme canonada que l'ha de fer possible. (Tancant l'aixeta de la canonada no n'hi hauria prou?) Deu ser també per això, dic jo, que Zapatero fa tres setmanes era un sant perquè anava contra el transvasament i avui és un dimoni per la mateixa raó.
La cosa pitjor és, emperò, que deixen de governar, deixen de tenir projecte, no saben com resoldre les situacions, proven d'encolomar a l'altre les culpes o es pensen que a còpia de cridar més i més fort tindran més raó. I encara cauen en contradiccions més greus. Com la dir que estarien disposats a transvasar aigua a València 'si fos per al consum humà'! I gosen dir-ho sense ni tan sols pensar com ens insulta tanta prepotència, als valencians que férem i fem costat a la mobilització de les Terres de l'Ebre. Molta barra tenen.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015