Opinió
-
Escòcia i Arenys (o democràcia i...)
Vicent Partal
04.09.2009
-
La consigna és 'vull votar'
Vicent Partal
03.09.2009
-
Paraula d'esclau
Vicent Partal
02.09.2009
-
Anem apanyats
Vicent Partal
01.09.2009
-
Un atemptat amb molts missatges
Vicent Partal
31.07.2009
-
També sense Saura
Vicent Partal
27.07.2009
-
Chacón
Vicent Partal
23.07.2009
-
Aquell dia
Vicent Partal
22.07.2009
-
Regals
Vicent Partal
21.07.2009
-
A quant eixim?
Vicent Partal
17.07.2009
-
L'exigència dels votants
Vicent Partal
15.07.2009
-
L'acord que Zapatero i Montilla necessitaven
Vicent Partal
13.07.2009
-
La coalició PSOE-PP
Vicent Partal
09.07.2009
Vicent Partal
18.11.2010
Matar
L'escàndol desfermat per les joventuts del PP amb el seu vídeo, en què Alícia 'Croft' dispara, sí: dispara, contra independentistes i immigrants posa en relleu dues coses. Primera, la hipocresia de determinades condemnes de la violència. Segona, que, en la nostra societat, hi va calant un estrany concepte de mort, lligat a la diversió.
Sobre la hipocresia, la constatació és ben fàcil. Si, el joc en qüestió, l'haguessen fet la JNC, i no dic les JERC o la CUP o el partit de Laporta, i s'atacassen banderes espanyoles, és possible que l'Audiència Nacional ja se n'hauria ocupat i l'escàndol i la tergiversació política haurien estat colossals. Però, en aquest cas, les crítiques han plogut sobre el PP, com és natural, però aquest partit s'ha limitat a dir que rectificaria el joc, i ni tan solament li ha calgut disculpar-se formalment amb els independentistes i amb els immigrants. Entesos.
La segona qüestió és més delicada, encara. Cert que en literatura i en dramatúrgia l'assassinat és un clàssic i que fa segles que veiem morts sobre el paper o dalt l'escenari. Però el cinema, de primer, i sobretot els videojocs, després, ens han portat a un grau diferent de familiaritat amb l'atac mortal. L'hem integrat culturalment tant que l'empresa que dissenyava aquest joc ni tan sols trobava estrany que la candidata matàs. Els qui l'han fet no s'han adonat de què proposaven. Segurament que ho trobaven divertit i tot.
Hi ha experts que diuen que això no vol dir res en realitat i que no es pot exagerar. Però la banalització de l'assassinat, a mi, no em deixa tranquil. Ni quan disparen contra mi, com en aquest cas, ni en cap altra situació.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015