Opinió
-
Marc Belzunces: La Catalunya irreal del cooficialisme: quan l'independentisme esdevé etnicista
Marc Belzunces
11.06.2013
-
Gustau Navarro: 'The Catalan Army'
Gustau Navarro
11.06.2013
-
Les Quatre Columnes de Puig i Cadafalch i les victòries alades
Enric Padrosa
10.06.2013
-
Carmen Pérez: No pas en nom meu
Carmen Pérez
09.06.2013
-
#burkaMutila #castellàMutila
Lluís de Yzaguirre
08.06.2013
-
Damián Barreiro: 'Pasín a pasu, vamos llegar dalgún día al últimu Conciertu pola Oficialidá'
Damián Barreiro
08.06.2013
-
Tom Sharpe, ràbia contra la injustícia
Matthew Tree
06.06.2013
-
Alà Baylac Ferrer: 'Per primera vegada la llei preveu l'ensenyament bilingüe'
Alà Baylac Ferrer
06.06.2013
-
Josep Lluís Bausset
Josep Miquel Bausset
03.06.2013
-
ANC: any decisiu
Pere Pugès
01.06.2013
-
El realisme del senyor Toni Soler
Lluís de Yzaguirre
31.05.2013
-
De mestre a fetitxe
Pau Vidal
30.05.2013
-
Jaume Cabré: 'La gent que dóna la cara no es pot sentir mai sola'
Jaume Cabré
29.05.2013
Diego Gómez
28.11.2014
Compromís endavant
Vaig eixir molt despagat i afonat el passat dissabte del Consell General de Compromís (CGC), com la majoria dels consellers i dels companys de la mesa del Consell. Tota una sensació de desfeta i de certa responsabilitat per no haver ajudat a dur a terme una votació positiva del reglament de primàries per a la nostra coalició. Crec que temps hi haurà d’aprofundir en les errades, en les disfuncions i els aspectes foscos de l’assemblea, però ara toca eixir endavant.
En una primera convicció interna vaig pensar que tal vegada el reglament que volien aprovar no era el que necessitava Compromís, no era el que necessitava el nostre estimat País Valencià, i si ho era, algunes persones haurien de baixar-se de la seua burra o del seu pedestal. Però una reflexió més tranquil·la i assossegada em porta a pensar i declarar que d’aquesta crisis i d’aquest terratrèmol polític, Compromís en va eixir molt més reforçat.
En primer lloc cal reconèixer, com així ho han fet molts col·lectius al llarg d’aquesta setmana, que després de mesos de tenses negociacions, no ens podem permetre el luxe de fer marxa enrere i llançar-ho tot per l’aire i més quan Compromís ha estat capdavanter, anunciant un procés de primàries i essent els únics d'estendre’l a tota la llista. Així, doncs, cal demanar la responsabilitat i la prudència política als nostres dirigents per no decebre a la gent que vol ja un canvi de cicle al nostre País i als nostres municipis.
L’executiva nacional de Compromís té la paraula, té l’opció de llimar les dificultats i de trobar una eixida. Siga quina siga l’opció triada, hauria de ser ratificada pel CGC en una nova sessió extraordinària la setmana vinent. Tot donat que és al CGC a qui correspon orgànicament i és on tots som representats. Hem de recuperar la imatge assembleària, democràtica i valenta de la nostra coalició. Hem de mostrar-nos a la societat valenciana com el que som i volem continuar essent, homes i dones responsables, que donen la cara i que fem una política diferent. I tal vegada una votació telemàtica no seria la més adient per estanyar algunes ferides.
I per últim, deixeu-me dir que el problema de no aprovar el reglament en el darrer CGC no és un problema d’una organització o d'una altra, és un problema de Compromís, ho és de tothom que estima aquest projecte i que creu en una coalició de companys i companyes, en una coalició d’iguals, d’homes i dones que volen fer política de base i no en un coalició d’interessos amb polítics professionals. Per això Compromís haurà de superar prompte l’actual fase per convertir-se en un partit únic, en una força més democràtica i unitària que deixe darrere les velles polítiques i les estratègies partidistes que amaguen decisions dolentes per a Compromís i pel País. Així doncs, cal demanar a les direccions dels partits representats en la coalició, que manifesten el seu acord amb la convocatòria d’un procés de confluència, ja siga en forma de Federació, ja siga com organització unitària, que done estabilitat política a Compromís. Això si, després de les eleccions del pròxim mes de maig.
En tot aquest procés no pot haver vencedors i vençuts. Hem d’eixir totes i tots guanyant. Ha d’eixir guanyant el País Valencià. Hem d’eixir tothom amb Compromís endavant.
Diego Gómez. President del Consell General de Compromís
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015