Opinió
-
Joan Josep Isern: 'Viure (és a dir, recordar). Les memòries d’infantesa de Joan F. Mira'
Joan Josep Isern
10.10.2013
-
Xavier Solano: 'Moore, el ministre britànic demòcrata'
Xavier Solano
09.10.2013
-
Pau Alabajos: 'Tres-cents seixanta-quatre'
Pau Alabajos
09.10.2013
-
Miquel Àngel Tortell: 'La llavor ja és sembrada, ara cal anar-la regant'
Miquel Àngel Tortell
08.10.2013
-
Neus Cabot: 'La batalla continua, el TIL no s'aplica'
Neus Cabot
08.10.2013
-
Etiquetes que fan mal
Carmen Pérez
08.10.2013
-
L'ordinalitat de Sánchez-Camacho
Pere Aragonès
07.10.2013
-
Set anys sense Anna Politkòvskaia
David Figueres
07.10.2013
-
Resposta a l'article Estètica i poder de Jordi Llovet
Ramon Vilardell
05.10.2013
-
Carta oberta a Duran i Lleida: 'Els docents no mengem merda'
Albert Sales
04.10.2013
-
Maria Antònia Font: 'Fer llistes negres d'alumnes és il·legal'
Maria Antònia Font
04.10.2013
-
Iñaki Aicart: 'Fer llistes negres és una manera de continuar la coacció'
Iñaki Aicart
03.10.2013
-
Carta a Duran: 'No li consento que doni lliçons des de l'habitació del Palace'
Sílvia Casola
03.10.2013
Enric Casasses
21.11.2012
Enric Casasses: DALÍ
Amb el seu posat de pallasso, Dalí és un dels grans poetes del segle XX, doblat de filòsof i fent servir la pintura de drecera per a l’exposició del seu món. És l'únic artista que he sentit parlant en català al NODO. Les espardenyes de vetes que duia eren d’homenatge a Gaudí. El seu monarquisme (metafísic, i no polític) anava amb l’himne interpretat a pets pel petòman marsellès Pujol, i Bakunin i Kropotkin eren els seus prínceps. Ell és un dels responsables de la presència de Llull a l’ideari de les avantguardes parisenques. La seva relació amb Freud es mou tota pels territoris del conscient. Va ser un cavall de Troia dadà infiltrat entre les putamanyagues 'comunistes' del surrealisme bretonià. Els seus principals referents són Marià Fortuny, Narcís Monturiol, Carles Fages de Climent i, sobretot, Francesc Pujols. La seva correspondència amb Foix és interessantíssima. I se sabia versos de Papasseit de memòria, des de nen. El seu món personal és construït a partir de la infantesa i no se li trenca mai: és un home sencer que quan parla d'art i de pensament no fa concessions, es trobi en l'ambient que es trobi: sempre diu el que li passa per la punta de la pensa. Quan s'explica en veu alta es veu que és un cervell dels més ben estructurats que s'han vist. Sobre tots els temes que ens interessen, als humans, ha dit la seva i la seva sempre ha sigut original, pensada, plena de sentit i a més a més divertida, sorprenent i lluminosa. Quan es trobava amb els polítics franquistes podia semblar que els hi feia la gara-gara, però eren ells els que es trobaven, sense adonar-se'n, ballant incòmodament al so que sonava Dalí (el 1974 li vaig enviar una carta a Port-Lligat, que no sé ni si la devia llegir, dient-li que no li feia cap falta fer-se amb desgraciats com Pío Cabanilles i altres de les camarilles del vell dictador).
Míticament s'identifica amb Prometeu, amb el sabater d'Ordis (protagonista del gran poema de Fages de Climent) i amb una persona real i que li donava la mà, Gala. Ho diu en un poema que figura com a epíleg de la 'Balada del sabater d'Ordis' (1954) i que per cert està fet amb uns decasíl·labs magnífics, airosos, originals i catalaníssims:
Jo sóc divinament tocat de l’ala,
nou Prometeu de Port-Lligat des d’on
faig el Boig d’Ordis, cada dia és Gala
i per ço moc la música del món.
Trobo molt i molt bonica, i original, aquesta declaració d’amor: ‘cada dia és Gala’.
Enric Casasses, poeta, premi Nacional de Literatura 2012
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015