Opinió
-
Mas would give up top spot on the party list if CiU and ERC agree on joint candidacy
Francesc-Marc Álvaro
27.06.2014
-
Mas renunciaria a ser cap de llista si CiU i ERC pactessin una candidatura
Francesc-Marc Álvaro
27.06.2014
-
Guanyem Barcelona: per un grapat de regidors
Gerard Horta
25.06.2014
-
Terra fèrtil
Assumpció Maresma
16.06.2014
-
Les darreres ignomínies de la fi del PP
Rafa Xambó
11.06.2014
-
Felipe de Borbó: Xàtiva no oblida
Josep Albinyana
10.06.2014
-
Building a tower to democracy
Liz Castro
09.06.2014
-
Fem pinya per votar la nostra independència
Quim Torra
08.06.2014
-
Iguals davant la llei? No, gràcies!
Lluís de Yzaguirre
04.06.2014
-
Què hi fem, en aquesta república?
Marta Serra
04.06.2014
-
A Catalunya el primer Borbó va ser Felip V i l'últim serà Felip VI
Armand de Fluvià
02.06.2014
-
Can Vies: potència simbòlica i emmascaraments del poder
Gerard Horta
01.06.2014
-
Mas es menja els altres 'marrons'
Amadeu Carbó
01.06.2014
Meritxell Ramírez
29.11.2013
El llibre escocès de la persuasió
El llibre (o, traduït literalment, 'paper') blanc que aquesta setmana ha presentat el govern escocès s'ha d'interpretar com un exercici retòric. Què passarà després del 18 de setembre de 2014 no ho sap ningú i requerirà un procés de negociació. El document és, per tant, un instrument de persuasió que té l'objectiu de fer creure a algú certes coses. La qüestió és precisament esbrinar a qui intenta convèncer i sobre què.
Si considerem el nombre de pàgines (607), és clar que aquest document no va adreçat al ciutadà corrent que treballa i té unes altres preocupacions diàries. Els únics que es poden dedicar a llegir aquest document són gent que cobra per a seguir aquests debats i que té el coneixement i l'interès necessaris per a destriar el gra de la palla. Bàsicament això es redueix a periodistes, acadèmics i polítics. És a aquesta audiència a qui va adreçat el document. Ja sabem doncs, que ahir, l'SNP volia copsar l'atenció dels qui marquen tendències a les enquestes d'opinió i els qui susciten debats i percepcions als diaris, televisions i xarxes socials.
Si ens fixem en el format podem esbrinar alguna cosa sobre el missatge que el govern vol transmetre. El fet més evident és que el valor d'aquest document és quantitatiu: nombre de pàgines i nombre de preguntes. Aquests són els dos aspectes més mencionats en quasi totes les cròniques de diaris. I, com tots sabem, a més de moltes més funcions, els nombres impressionen i creen estats d'ànim. El volum i el pes del document pot voler transmetre un imatge de grandiloqüència (o de pedanteria, depèn de com es miri). La quantitat ingent de preguntes incloses (650) vol mostrar que l'SNP va carregat de raons. I, com algú ha sabut veure, el nombre de qüestions també té un significat especial, perquè inclou 150 preguntes més que el llibre blanc que els unionistes escocesos van presentar ara fa uns quants mesos. Per tant, podem concloure que el govern replica a les crítiques, formulades majoritàriament per periodistes, acadèmics i polítics, sobre la manca d'alternatives post-independència. Aquest document dóna prou material a aquests contertulians perquè mantinguin el debat viu fins al setembre.
Si col·loquem aquest document en el context de la presentació pública, acabarem de descobrir un dels missatges subliminars més persuasius. L'espai de la presentació oficial, sense banderes i sense gaites, semblava més aviat el d'una exposició dels comptes i resultats d'una empresa que no pas un acte polític. Sembla doncs que Salmond i Sturgeon volien evitar l'èpica política i presentar el projecte independentista com una gestió merament administrativa. Com si declarar la independència d'Escòcia fos qüestió d'enllestir el procés que es va emprendre fa mesos. D'ací ve que el subtítol del llibre blanc sigui 'la teva guia cap a una Escòcia independent'. Doncs això, aquest llibre inclou unes indicacions que només cal que se segueixin al peu de la lletra per arribar a on cal. Amb aquest document els membres del govern escocès volen aconseguir un últim canvi de mentalitat abans del referèndum: del condicional 'què passaria si Escòcia fos independent' al previsible 'què passarà quan Escòcia sigui independent'.
Per aquells qui vulguin una anàlisi substantiva del contingut hipotètic del llibre blanc, recomano que mirin el resum que en fa ací Vicent Partal i tot aquest conjunt d'articles escrits per acadèmics escocesos.
Meritxell Ramírez, sociòloga de la Universitat d'Edimburg i presidenta del Centre Català d'Escòcia.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015