Opinió
-
Podem: ahir, avui, demà
Bel Zaballa
18.03.2015
-
Qui té por de Podem?
Marta Rojals
17.03.2015
-
Hem de tornar a ser contagiosos
Joan-Lluís Lluís
16.03.2015
-
Parla amb la teva àvia
Andreu Barnils
15.03.2015
-
Repartir carnets d'independentista
Pere Cardús
13.03.2015
-
Cansats del va com va
Bel Zaballa
11.03.2015
-
Legal, lleig i injust
Marta Rojals
10.03.2015
-
Avorriments electorals
Oriol Izquierdo
09.03.2015
-
Els nens en mans dels capellans
Andreu Barnils
08.03.2015
-
Duran i Lleida té un pla per al 27-S
Pere Cardús
05.03.2015
-
Consultes ètiques a Gemma Galdón
Andreu Barnils
04.03.2015
-
Iniciativa com a metàfora
Marta Rojals
03.03.2015
-
Quina nació, al nord de Portbou?
Joan-Lluís Lluís
02.03.2015
Pere Cardús
26.06.2013
Torracollons per exigències del guió
L'humor és una manera intel·ligent d'encarar o d'esquivar les situacions adverses. Bé, serveix per a moltes coses més, però també és una arma poderosa del dèbil contra el fort. Podem ben dir que l'humor ha estat un antídot que ha permès als catalans de sobreviure contra tot pronòstic en el curs dels segles, especialment aquests tres últims. L'humor pot ser entès de vegades com un refugi, però també és una arma poderosa de defensa i, en alguns casos, d'atac.
En el cas dels catalans, l'especialització –perquè d'humor n'hi ha de moltes menes– diria que ha estat la ironia i la sàtira. La sàtira, com una manera contundent i directa de respondre els atacs de l'adversari, espanyol o francès. I la ironia, com una manera més fina, més eficaç i més incisiva de desmuntar l'argumentació i la propaganda que acompanyen aquests atacs.
Tenir sentit de l'humor també és una manera de tenir sentit crític. Saber entomar un atac amb sentit de l'humor –encara que la nostra resposta satírica o irònica sigui prou àcida i ferma– és símptoma de salut i de vitalitat. El poble català ha arribat als nostres dies mercès a aquesta combinació: la voluntat d'ésser –transformada en la lluita i el manteniment de la dignitat– i una certa irreverència envers el poder –a voltes manifestada a través de l'humor i a voltes amb la banalització dels fets i les situacions.
Fa temps que vaig escriure aquest piulet: 'Allò que ens ha permès de sobreviure com a poble pot condemnar el procés sobiranista al fracàs: la irreverència davant del poder.' Una irreverència que s'expressa de moltes maneres i de la qual són destinataris polítics, governs, institucions, símbols i actes cerimonials. La desconfiança envers el poder ha estat, amb l'humor, una arma de subsistència determinant per als catalans.
Però ara ens hem proposat de fer un pas decisiu per al nostre futur que demana confiança i respecte pel poder. Confiança en el poder que encarnen els nostres dirigents i respecte envers el poder i la força de l'adversari: l'estat espanyol. Sense aquestes dues condicions no ens en sortirem. I entenc que és molt difícil de fer un canvi d'actitud tan radical després de decennis i decennis d'haver mantingut l'actitud contrària. Però és imprescindible.
Aquell piulet va ser ben rebut per l'admirat músic-filòsof Quimi Portet, que va continuar la frase amb aquesta reflexió: 'Fa anys que en desconfiem [del poder], per raons òbvies, i això ens ha fet un país una mica més complex. Ens costa organitzar-nos. Una cosa és sortir tots un dia al carrer i una altra de molt diferent posar-se d'acord. Caldria simplificar-ho.' I amb la clarividència habitual afegia: 'Som una colla de torracollons per exigències del guió.'
Certament, les exigències d'un guió que fa més de 350 anys que dura, des del 1659, ens han portat a ser uns torracollons. Un paper interpretat a la perfecció per la tradició musical i literària popular, els grans il·lustradors i les revistes satíriques de la primera meitat del segle XX, els acudits explicats a cau d'orella durant el franquisme, el Capri, la Trinca, el Mikimoto de 'Persones humanes', en Quim Monzó, en Buenafuente, el 'Polònia', etc. La tradició i la qualitat han estat excepcionals i han reeixit a crear uns hàbits prou escampats per tota la societat.
Proposo de no fer més humor i aparcar allò que ja forma part de la manera de ser dels catalans? No, de cap de les maneres. Dic que aquesta actitud saludable que ens anirà tan bé per a fer un estat diferent amb ciutadans crítics, hem de posar-la en quarantena o mirar que no ens malmeti el període de construcció del nostre poder propi (l'estat català). Si ara no som capaços d'aparcar la banalització dels gests del nostre petit poder o si no som capaços de mostrar un respecte prudent als qui han de dirigir el procés d'independència, ens posarem bastons a les rodes del carro que ens hi ha de portar. Per dir-ho en poques paraules: la irreverència envers el poder és sana quan el poder és fort i actua lliurement. Quan el poc poder que tenim penja d'un fil i és amenaçat pertot arreu, la irreverència pot acabar de fer-lo caure. Ara és moment de fer pinya i de respectar el lideratge –Mas-Junqueras– escollit a les urnes aclaparadorament. Si no som capaços de tenir una mica de disciplina, anirem sense rumb i cadascú a un ritme i a una direcció diferents.
'L'home és l'únic animal que pateix tan intensament que ha hagut d'inventar el riure' (Friedrich Nietzsche).
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015