Opinió
-
Com a dada...
David Fernàndez
15.02.2010
-
Que tinguem sort!
Juli Peretó
12.02.2010
-
Dos mil 10
Josep Albinyana
10.02.2010
-
Salinger
Andreu Barnils
09.02.2010
-
‘Perquè tu ho vals’
Marta Rojals
08.02.2010
-
Cabanyal, any zero
Albert Dasí
02.02.2010
-
Cabanyal
Xavi Sarrià
29.01.2010
-
Gent de la 'seva'
Marta Rojals
25.01.2010
-
TeDeTe
Josep Albinyana
22.01.2010
-
Prou d'anar a remolc
Albert Dasí
19.01.2010
-
Balagan
Andreu Barnils
18.01.2010
-
Cesk Freixas
Xavi Sarrià
15.01.2010
-
Parlem de tecnologia? I prou?
Oriol Lladó
14.01.2010
Julià de Jòdar
22.12.2006
De 'governs eficaços'
Llegint l'excel·lent traducció valenciana, a càrrec de Vicent Alonso, del llibre primer dels 'Assaigs' de Montaigne, editats per Proa, topo amb certes consideracions sobre els governs. És al capítol XXV, 'Sobre els pedants', els mestretites, on es pot llegir, en relació amb la teoria i la pràctica, o la saviesa i l'habilitat: 'Però alguns [filòsofs], en veure la plaça del govern polític ocupada per homes incapaços, en fugen, i aquell que preguntà a Crates fins quan caldria filosofar va rebre aquesta resposta: "Fins que no siguen els somerers els qui dirigisquen els nostres exèrcits".' Bella metàfora de l'ascens social, que, aplicada al Principat, i sense desmerèixer la filosofia de les Juani pujolistes, podríem resumir així: 'Mai més governs de muls. Mulers al poder!' Cosa que explicaria, fins a cert punt, l'empantanegament metafísic de la nostra situació: si els mulers pugen al poder, qui en tindrà cura, dels muls? Lenin, que entreveia un estat futur administrat com un afer domèstic, en què els comptes serien portats com fa una mestressa de casa (o una portera), no tenia el problema de l'ascens social, perquè, en una societat sense classes, ja no hi hauria distinció entre mules i mulers. Vaja, que o tots mules o tots mulers. Al final, com sol passar, va acabar manant la Gran Mula. (De passada, i en relació amb habilitat i saviesa, em ve al cap l'exemple d'un antic sindicalista revolucionari, posteriorment càrrec socialista de l'administració espanyola, que, a la manera del savi Tales, va voler demostrar que ell tenia tanta habilitat per a fer-se ric com qualsevol persona corrent –llàstima que Montaigne no ens parli, en aquest apartat, de les habilitats de la corrupció en relació amb l'ètica de la saviesa.)
A casa nostra, el govern Maragall era el dels pedants, mestretites, filòsofs, o intel·lectuals, com en vulgueu dir. Molts plans, molts projectes, moltes estratègies, moltes visions del món. Poca eficàcia. Com deia Montaigne mateix: 'Ocupat i atabalat per una gran diversitat de coses, [l'esperit] perd el mitjà de sortir-se'n, i aquesta càrrega el manté corbat i immòbil.' Talment sembla que descrigui l'ex president socialista.
Montilla, el substitut de Maragall, sembla arribat per girar la truita. Menyspreu dels ignorants de les coses elementals i comunes. Guerra als presumptuosos i insolents. Poca teoria, poques paraules, pocs compromisos generals, poca faramalla ideològica. Molta eficàcia i, acompanyant la seva persona, el dubte general que 'puga fer seus, sense corregir-se, els raonaments i judicis dels esperits més excel·lents que el món haja donat'.
Una tasca pedagògica, la de fer compatibles habilitat i saviesa, que Esquerra sembla que s'hagi reservat en exclusiva volent dotar de sentit la praxi montillista. Que també ens planteja un dubte ulterior: creuen, de debò, els mestretites republicans i assimilats, que serem més eficaços i savis com més vulgarment indistints, més desacomplexadament corrents, més baixament transnacionals?
El mestretites signant no en té la resposta.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015