Opinió
-
Com a dada...
David Fernàndez
15.02.2010
-
Que tinguem sort!
Juli Peretó
12.02.2010
-
Dos mil 10
Josep Albinyana
10.02.2010
-
Salinger
Andreu Barnils
09.02.2010
-
‘Perquè tu ho vals’
Marta Rojals
08.02.2010
-
Cabanyal, any zero
Albert Dasí
02.02.2010
-
Cabanyal
Xavi Sarrià
29.01.2010
-
Gent de la 'seva'
Marta Rojals
25.01.2010
-
TeDeTe
Josep Albinyana
22.01.2010
-
Prou d'anar a remolc
Albert Dasí
19.01.2010
-
Balagan
Andreu Barnils
18.01.2010
-
Cesk Freixas
Xavi Sarrià
15.01.2010
-
Parlem de tecnologia? I prou?
Oriol Lladó
14.01.2010
Mercè Ibarz
12.10.2006
Monoteisme
El pensament únic està revelant la fondària de l’estat de les coses: el monoteisme, el déu únic, la inquisició al capdavall impera. La religió domina les argumentacions del poder. No vull parlar de religió, deia fa poc l’historiador Eric J. Hobsbawm i, inevitablement, ho estava fent, per la via de la negació. Ací i allà la religió torna a aixecar les armes i, seguint la història, la gran presó, que tant ha contribuït a construir, ho fa en monòdia, salmòdia i monotema, o sigui, brandant el monoteisme. El pensament únic disfressat de plaga, naturalment divina.
Tornarem a veure cremar gent a la plaça de la vila? Ja ho veiem, ja està succeint, no gosem parlar-ne així perquè sembla poc modern el dir-ho?
L’índex de llibres prohibits es renova a l’imperi, on el senat acaba de donar d’altra banda, i en conseqüència, la benedicció al senyor per apartar les lleis civils de les lleis militars que controlen els presoners de guerra, que ara ho poden ser, ho són, per qualsevol sospita que a la policia militar li sembli.
Un analista agut em deia l’altre dia que les controvèrsies provocades pel papa catòlic Ratzinger han de ser també considerades com una qüestió de competència comercial: el cristianisme està sent desbordat per la dreta a l’imperi i Roma no pot en realitat estar-se’n.
Un bisbe, a qui l’entrevistador presentava com a moderat, deia l’altre dia per la tele que la Cope és una benedicció de déu.
No he estat fins ara anticlerical, ja ho va ser el pare per mi. He estat indiferent, potser perquè quan em vaig casar em van obligar a fer apostasia i, amb franquesa, ha estat ben higiènic, ho agrairé sempre. No vull parlar de religió. I tot hi obliga. Què fer, que deia aquell?
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015