Opinió
-
Un manual de vida independentista
Pere Cardús
17.04.2013
-
Si és que hi ha cases d'algú
Marta Rojals
15.04.2013
-
The Witch is dead
Andreu Barnils
14.04.2013
-
L'avvocato del capo di tutti capi
Xavier Montanyà
12.04.2013
-
Sentit d’estat per a tenir veu al món
Pere Cardús
10.04.2013
-
Català de segona classe
Marta Rojals
08.04.2013
-
Necessitem un soldat Manning
Andreu Barnils
07.04.2013
-
Chinua Achebe, paraules contra el racisme
Xavier Montanyà
05.04.2013
-
Bitcoin, els diners del futur?
Andreu Barnils
31.03.2013
-
Fer bugada
Marta Rojals
25.03.2013
-
Té futur la llengua espanyola als EUA ?
Andreu Barnils
24.03.2013
-
L'ajut català als bombardeigs franquistes
Xavier Montanyà
22.03.2013
-
Una altra de superherois
Marta Rojals
18.03.2013
Andreu Barnils
14.09.2014
Pujol i companyia
El cas Jordi Pujol s'emportarà per davant els pujolistes, és cert, però també als antipujolistes. Quan cau un sistema, cau tot el sistema. No només els partidaris, sinó també els detractors. Quan cau el feudalisme cauen tots, no només els senyors feudals. Serfs de la gleva, després, tampoc va haver-n'hi. Vam entrar en un altre paradigma. Quan caigui el capitalisme no només cauran els capitalistes, sinó també els anticapitalistes. Entrarem en un altre paradigma, amb uns altres actors. Per això dic que quan caigui el pujolisme, també cauran els antipujolistes.
Joan Garcia Oliver, altre cop Joan Garcia Oliver, explica com ningú aquest fenomen. En el seu cas, enlloc de Jordi Pujol, parla de Salvador Seguí, el Noi del Sucre. (Em sap greu comparar els dos personatges, perquè sóc un fan de Seguí, jo, i no puc dir el mateix de Jordi Pujol). Sigui com sigui quan va caure el Noi del Sucre, un gran sindicalista de principis de segle a Catalunya, també van caure els anti Seguí. D'anti Seguí n'hi havia molts, perquè la influència de Seguí era enorme. Enorme. Molt més gran que la de Pujol. I explica Garcia Oliver que un dels grans adversaris de Seguí era Picos, sabater anarquista: 'No faltaven companys, com Picos, implacables oponents de Seguí. Però què era Picos sinó això: Picos, un sabater anarquista que havia nascut per bordar al militant de més nivell, i com que era el Noi el més destacat, doncs Picos bordava molt cada vegada que el Noi feia o deia alguna cosa. [Quan van matar a el Noi] Picos, pres a la Model de Barcelona, es va llençar des de la galeria a la planta baixa, morint a l'instant. Pobres Picos!' (El Eco de los Pasos, pàgina 74)
Els drama dels antipujolistes, a dia d'avui, és espectacular. Ni crec ni espero que es suïcidin com el sabater Picos,quedi clar, però se'ls veu molt tocats. Però molt. Saben millor que ningú que sense Jordi Pujol, ells també desapareixen. Quin sentit tenen, ells, un cop Pujol no hi és? Quin sentit tenia Picos?
A més a més, per si això fos poc, si alguna cosa ha deixat clara la manifestació de dijous, és que resulta que Jordi Pujol cau, i l'independentisme no. No deuen entendre res. L'independentisme, més fort que mai a pocs dies del 9N. Ai ai ai. Podem dir el mateix dels antipujolistes? On són aquests dies? Voleu dir que, un cop superat Pujol, no superarem també els anti Pujol? Els pols oposats s'han de pensar a la vegada perquè, en el fons, són el mateix món. Miquel Bauçà té una idea similar, per mi molt atraient. Parlant dels catalans Bauçà ens diu això: 'Els nostres ancestres i els nostres enemics hem de pensar-los alhora. És obvi, però de vegades costa de veure llur influència simultània.' (Miquel Baucà, El Canvi)
Tinc moltes ganes que comenci la compareixença de Jordi Pujol al Parlament, la seva visita al jutge, i tot el que faci falta. Perquè mentre s'enfonsa, amb una mà diré adéu a Jordi Pujol i, amb l'altra, als anti pujolistes. No sé quin dels dos mons em resulta més pesat. Sí sé que tots dos em resulten igual d'antics.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015