Opinió
-
Un manual de vida independentista
Pere Cardús
17.04.2013
-
Si és que hi ha cases d'algú
Marta Rojals
15.04.2013
-
The Witch is dead
Andreu Barnils
14.04.2013
-
L'avvocato del capo di tutti capi
Xavier Montanyà
12.04.2013
-
Sentit d’estat per a tenir veu al món
Pere Cardús
10.04.2013
-
Català de segona classe
Marta Rojals
08.04.2013
-
Necessitem un soldat Manning
Andreu Barnils
07.04.2013
-
Chinua Achebe, paraules contra el racisme
Xavier Montanyà
05.04.2013
-
Bitcoin, els diners del futur?
Andreu Barnils
31.03.2013
-
Fer bugada
Marta Rojals
25.03.2013
-
Té futur la llengua espanyola als EUA ?
Andreu Barnils
24.03.2013
-
L'ajut català als bombardeigs franquistes
Xavier Montanyà
22.03.2013
-
Una altra de superherois
Marta Rojals
18.03.2013
Albert Dasí
23.02.2010
L'esperança de l'escola
Castelló va ser una festa immensa, perfecta segons Baptiste Malonda, mestre d'Almoïnes: 'Venim a commemorar vint-i-cinc anys de Trobades, no venim a queixar-nos.' Els mestres ja ens queixem massa. La nit mereixia que gaudírem d'aquella autoestima que hem sabut demostrar els valencians, de cap a cap dels anys: les Trobades, segons que va dir Diego Gómez, el gran president de 'Escolavalenciana', són una manifestació de l'autoestima col·lectiva no solament dels mestres, sinó de tots els valencians. Un encontre anual de famílies, xiquets i i mestres sense parió enlloc. Exagere justetet, home, que són vint-i-cinc anys demostrant què podem fer, des de l'escola, per la llengua i per l'educació. Som un dels moviments lúdics en favor del país i de la llengua més eficaç, que se sobreposa a polítiques maldestres i a no poques dificultats de l'administració valenciana en les mans absolutistes del PP.
El paranimf de la Universitat Jaume I va acollir el gruix d'Escola Valenciana i Castelló en va lluir, excelsa, gràcies a l'esforç de milers de persones que converteixen la feina i l'aprenentatge en un model de comportament i de civisme, malgrat la ceguesa pròpia. On era la televisió dels valencians, TV3 o Canal 9? Tant se val, contra l'autoestima dels mestres i aquesta força d'Escola Valenciana, ni els mitjans, ni els polítics de les males arts, no hi tenen gaire res a fer, sinó aplegar-se a treballar. Perquè és gràcies a l'esforç de milers de valencians, de tu!, i tu!, i tu!, que expressava tan personalment Diego Gómez, que fem possible l'encontre cada any al llarg del país, en una commemoració extraordinària.
A la segona part de la festa, a l'hotel Llum de Castelló, hi havia concentrada més honestedat que no en deu anys de premis Goya, però sense el xovinisme gòtic d'excés. No és casualitat que els mitjans, les TV que segueixen tot allò del 'glamour' d'actrius i d'actors espanyols, defugen els mestres valencians: si no és que hi ha drama o fracàs o mort entre pissarres i pupitres, els mestres no som notícia. No és notícia l'escola, si és per sinceritat, que vol dir feina sincera. No hi havia catifes roges, ni llums especials, la música de Rapsodes i un parlament més breu (Joan Francesc Mira que va fer la lloa) i una megafonia deficient. Els mestres no passem d'una celebració bàsica, primària, per a justificar-nos la feina dellà l'escola: no fem cinema, ni som de la batalla del cor que fa perdre el cul dels mitjans convencionals, sortosament. Som mestres, que és senzill de comprendre, i ni això no ens fa prou notícia.
A València abastem el 30% dels alumnes valencians, malgrat la política. Per això són tan importants els dos-cents mil alumnes llargs que ara mateix aprenen en la llengua dels valencians. Ara mateix, som l'esperança per a trencar la falsedat en què viu el país.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015