Opinió
-
Sí, però no, però no, però sí
Marta Rojals
01.07.2013
-
Mai més pal de paller
Andreu Barnils
30.06.2013
-
Torracollons per exigències del guió
Pere Cardús
26.06.2013
-
'Recuerdo' d'Espanya
Marta Rojals
24.06.2013
-
Carme Junyent: 'Jo no faria servir el concepte llengua oficial'
Andreu Barnils
23.06.2013
-
Debats que no toquen?
Pere Cardús
19.06.2013
-
Desestructures d’estat
Marta Rojals
17.06.2013
-
Moltes gràcies, Carmen Pérez
Andreu Barnils
16.06.2013
-
Junqueras president?
Pere Cardús
12.06.2013
-
L'home llest
Marta Rojals
10.06.2013
-
Yuval, soldat de Jerusalem
Andreu Barnils
09.06.2013
-
Per què no brindaré el dia de la independència
Pere Cardús
05.06.2013
-
Sí, senyor, oi tant, senyor
Marta Rojals
03.06.2013
Marta Rojals
28.04.2015
Cas aïllat número 7.250.244/B
'Com la majoria dels bascos, els periodistes d'Almeria no parlen èuscar, però el tècnic de l'Eibar [...] es va entestar a utilitzar-lo després del partit'. 'Entestar a utilitzar-lo', remugava el moderat ABC a la seua pàgina d'aprovats i suspensos, representats amb fletxetes amunt o avall. No cal dir que a Gaizka Garitano, 'entestat a utilitzar' aquella cosa, li havien posat una fletxa que apuntava a l'infern.
Cansa, oi, el tema? És més o menys la murga del català però amb una altra llengua, que no es veu tan sovint: un entrenador visitant és recriminat perquè respon en èuscar les preguntes que li fan en èuscar, i l'home, en un gest de dignitat, s'aixeca i abandona la sala. De l'episodi s'ha remarcat, sobretot, que el cap de premsa local havia recordat als intolerants —dos periodistes i un professor d'institut: tres persones amb estudis— que allà mateix, amb el Barça, s'hi havien fet preguntes primer en català i després en castellà, i que a què treien cap tants escarafalls. Ho veieu, ximplets? És un cas aïllat, com el del Bárcenas, el dels ERO d'Andalusia o els de les targetes 'black'. I els casos aïllats no els podem sumar perquè per alguna cosa són aïllats, que se'ns ha d'explicar tot.
Avui dia les xarxes són el reflex de l'impacte d'una notícia, i el Huffington Post informa que l'entrenador va rebre més piulades de suport que no pas de reprovació, i jo m'ho crec perquè xerrar èuscar, a les Espanyes, no es veu com un desafiament a l'estat espanyol. No és com el català, que porta dins la llavor del mal, i, si no, que demanin a l'Albert Rivera com li va anar el dia que es va posar bilingüe (de debò) a Twitter i va gosar emetre UN! piulet en català. Ho recordeu? Els propis simpatitzants el van crucificar. Llàstima que triés arronsar-se davant els ignorants en lloc de plantar-los cara, perquè va perdre una ocasió única d'entendre moltes coses del seu país. D'un país que ja no fa cartells que diuen 'Sea patriota, no sea bárbaro, hable bien, hable castellano', perquè ha aconseguit una cosa més gran: que el missatge arreli sense gastar tinta.
Parlar un idioma odiat —sí, odiat— et fa entendre moltes coses. De la mateixa manera, no parlar-lo t'ajuda a ignorar les mateixes coses. Ho pensava l'altre dia quan, fent un beure amb unes amigues catalanoparlants, la majoria s'havien adreçat al cambrer en castellà. A la primera. D'entrada. Així de natural, com diuen els anuncis de cosmètics. En alguna ocasió els havia demanat la raó d'aquell costum i m'havien mirat estrany: els sortia inconscientment, sense pensar-hi. És clar: elles no tenen la preocupació per la llengua que té servidora, i no tenir-la fa que no la tinguin, i si no la tenen em miren estrany quan els parlo de no sé quina preocupació. I així fins que vulgueu.
Tot això ho sé perquè no puc tirar la primera pedra: quan vaig arribar a Barcelona, fa més de vint anys, canviava al castellà a la mínima, sense ser-ne conscient. Havia crescut en un entorn catalanoparlant, prou per a no veure en la meua submissió cap amenaça a la supervivència de la pròpia llengua. Un dia jo devia mirar estrany algú que em demanava el perquè d'aquell costum, i així va arribar la preocupació. Va ser automàtic: només provant de viure plenament en català vaig veure que era impossible de viure plenament en català; només essent discriminada per raons de llengua vaig comprendre què era la discriminació per raons de llengua. Traient la meua parla de la zona de confort (la dels bilingües) em vaig adonar de tot.
I ja ho tenim: quan algú troba normal amagar el català, és probable que consideri anormal l''entestament' a no amagar-lo: una tossuderia d'uns pesats maniàtics, perepunyetes, pompeufabres i torracollons. Així ho veuen Ciudadanos, el PP i alguns federalistes, però també molts bilingües d'altres ideologies que, com que mai no s'arrisquen a ser discriminats, mai no coneixeran la discriminació. Des d'aquesta zona de confort no es veu, i per tant la neguen. És un peix que es mossega la cua. I així, mentre el pensament dominant sigui el dels qui neguen la discriminació, cada cas serà considerat un fet aïllat que només passa a uns éssers pesats, maniàtics, perepunyetes, pompeufabres i torracollons. És com en aquelles 'pel·lis' d'uns personatges que alteren la realitat d'un altre perquè es cregui que està sonat i veu visions... amb l'objectiu que acabi sonat i veient visions.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015