Opinió
-
Travessar el riu temptejant les pedres
Pere Cardús
17.07.2014
-
Faltant al respecte des del 1714
Marta Rojals
15.07.2014
-
Sota les bombes de Gaza
Xavi Sarrià
11.07.2014
-
Coses que són un nyap
Pere Cardús
10.07.2014
-
Nena, què hi ha per a dinar?
Marta Rojals
08.07.2014
-
Els rumors que ens poden matar
Joan-Lluís Lluís
07.07.2014
-
La Ben Plantada
Andreu Barnils
06.07.2014
-
La lliçó de les víctimes del metro
Xavi Sarrià
04.07.2014
-
Els set errors que no hem de cometre d’ací al 9 de novembre
Pere Cardús
03.07.2014
-
Punt 10: no violis
Marta Rojals
01.07.2014
-
El preciós Sí-Sí d'Ada Colau
Andreu Barnils
29.06.2014
-
A la dreta valenciana i més enllà
Xavi Sarrià
27.06.2014
-
Tercera via? Parlem-ne
Pere Cardús
26.06.2014
Pere Cardús
23.01.2014
La democràcia, com un mitjó
La crisi del PSC i l'acció 'rebel' dels diputats Elena, Geli i Ventura no és tan sols un problema dels socialistes. Bé, sí, és el seu principal problema ara mateix, però sobretot és un avís important al sistema polític en general. És el símptoma d'un problema de tots els partits, però encara més, de la ciutadania. La crisi de confiança en la política ve de lluny i no estic pas segur que tingui una solució clara. Potser és lògic que els governats tinguin un grau de desconfiança higiènica envers els governants. Els polítics han de fer molt de camí encara per guanyar-se una confiança estable i més generalitzada dels ciutadans. I, tanmateix, aquest funcionament opac i antic dels partits, del sistema electoral i de l'activitat als parlaments i consistoris municipals és el principal perill del benfer polític i institucional.
La crisi del PSC no és únicament del PSC. És una crisi del model polític català, que permet que les direccions dels partits imposin disciplina i tractin els diputats --representants del poble-- com ovelles de ramat. La imatge dels caps de grup parlamentari a cada votació al parlament aixecant un dit, dos o tres, per indicar quin botó han de prémer desenes d'adults alfabetitzats escollits per la ciutadania... aquesta imatge és un insult a la intel·ligència i a la dignitat humanes, en general, i del poble català, en particular. I que es pugui sancionar, o expulsar i tot, un diputat per haver votat en compliment del programa i dels compromisos electorals és una escopinada a qualsevol democràcia que es vulgui anomenar així.
Aquest sistema tancat, centralitzat i mediocre dels partits i dels seus dirigents ha de ser capgirat com un mitjó. Per dir-ho col·loquialment, s'ha de renovar que no el conegui ni sa mare. Si no ho fem, correm el risc que els populismes, a dreta i a esquerra, aprofitin l'oportunitat per acabar imposant models encara més anacrònics i perjudicials que l'actual. Si som conscients dels grans avantatges que té el sistema democràtic liberal enfront dels sistemes autoritaris i populistes, cal que posem fil a l'agulla ara mateix amb vista a liquidar ineficiències i instaurar noves pràctiques més reeixides.
Quina solució hi ha? Com sempre, no és una de sola. Però costa molt d'explicar i, encara més, d'entendre que després de trenta-quatre anys ininterromputs de parlament no tinguem una llei electoral pròpia i moderna. Tenint en compte la mentalitat dels dirigents que han anat passant per la política catalana, una llei electoral feta durant aquests anys tampoc no hauria estat garantia de res certament. Però queda clar que no tots els nostres mals tenen l'origen a Madrid i que si no som molt més lluny d'on som és sobretot per culpa nostra. Potser arribarem a la independència sense una llei electoral pròpia, per culpa dels interessos de partit i els càlculs més indignes.
És cert, una llei electoral, per si, no és garantia de res. Cal que sigui una bona llei. Sobretot caldrà veure quins mecanismes de descentralització democràtica s'estableixen; amb quins criteris es determinen les circumscripcions electorals i de quina mida són; quines fórmules de control i fiscalització de l'activitat parlamentària defineix; quines incompatibilitats de càrrecs marca; quines limitacions de mandats; etc. També cal capgirar el sistema de finançament dels partits, que és la clau de volta del problema. D'exemples a copiar, n'hi ha una colla. D'estudiosos dels sistemes electorals i de partits, en tenim a cabassos. No és per manca de propostes que no ens hàgim decidit. Potser cal alguna cosa més.
Ara anem de cap a la independència del Principat de Catalunya. A les Illes i al País Valencià comencem a observar l'esgotament i l'ensorrament dels règims espanyolistes. A Catalunya Nord hi ha una expectació pels efectes que pugui tenir la creació d'un nou estat català al sud. A la Franja també es desperta la consciència adormida. El país complet es mou i recupera vincles esquerdats, serrats i enterrats a còpia de violència, foscor i desmemòria. La consciència que es desvetlla és una consciència nacional, però també democràtica. Que tothom tingui clar que no es fa ni es farà tot aquest esforç de llibertat col·lectiva per continuar enterrats en la mediocritat d'unes formes caduques. Quan vinculem democràcia i llibertat volem dir això. No únicament votar un dia en un referèndum.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015