Opinió
-
JPF
Andreu Barnils
01.03.2015
-
El nostre 'caloret' de cada dia
Xavi Sarrià
27.02.2015
-
El júnior, la mediocritat i la nostra missió
Pere Cardús
26.02.2015
-
Tu pagaries, per aquest article?
Marta Rojals
24.02.2015
-
L'arbitrarietat en l'estat de dret
Oriol Izquierdo
23.02.2015
-
Wanted
Andreu Barnils
22.02.2015
-
Viure sense por
Xavi Sarrià
20.02.2015
-
La promiscuïtat de Lluís Llach
Pere Cardús
19.02.2015
-
Senyores i senyors de la ràdio: no ens abandoneu
Marta Rojals
17.02.2015
-
El nostre amic bielorús
Joan-Lluís Lluís
16.02.2015
-
El mètode Martí Anglada
Andreu Barnils
15.02.2015
-
Quan Son Goku ensenyava valencià
Xavi Sarrià
13.02.2015
-
No el reconeixerà ni la mare que el va parir
Pere Cardús
12.02.2015
Joan-Lluís Lluís
31.03.2014
Oh, democràcia impol·luta!
Perpinyà, doncs, ha escapat al Front National. El batlle electe, Jean-Marc Pujol, té sis anys per a demostrar que el camí d'una gestió acceptable de la ciutat passa per la UMP. I l'esquerra té el mateix període de temps per guanyar credibilitat com a alternativa. És improbable que ho aconsegueixin.
Del punt de vista electoral, Perpinyà funciona estrictament en termes francesos, amb només una franja residual atorgada a qüestions específiques, entre les quals el catalanisme. Perpinyà, doncs, digereix les idees del Front National com ho fa tot França, amb una fruïció que podria esdevenir aviat pura golafreria. I si ja fa trenta anys que aquest partit és instal·lat a Perpinyà, en aquestes darreres eleccions ha realitzat un salt qualitatiu innegable, gràcies a la gestió de Marine Le Pen, que treballa a donar-se una imatge de fermes però serenes conviccions democràtiques i d'altruisme rigorós. És clar que entre els executius del Front National continua havent-hi filonazis, antisemites i racistes, nostàlgics de l'Algèria francesa, de Pétain, de Pinochet i de l'apartheid, però treballen ara sobretot des les zones d'ombra del partit. A més, les desastroses estratègies electoralistes de Nicolas Sarkozy han ajudat molt a l'acceptació cada vegada més gran del programa frontista, perquè ha transformat la dreta clàssica en una mena d'ala esquerra del Front National.
De totes maneres, l'integrisme nacionalista representat pel Front National és una conseqüència inevitable del jacobinisme, com a ideologia de la uniformització. Tothom qui accepti la uniformització a la francesa pot tenir un lloc a França, excepte, és clar, aquells que no poden uniformitzar-se fins al punt de canviar de color de pell. El jacobinisme no havia previst que àrabs i africans no podrien esdevenir francesos del tot per la impossibilitat de fondre's dins la massa blanca de la població, encara que àrabs i africans siguin francesos fills de francesos. Llavors creix la població marginada i creix la repulsió cap a aquesta població. Sí, la fortor de descomposició que puja de la democràcia francesa ve de la podridura de les seves arrels jacobines.
I no sé si és inevitable que un dia Perpinyà tingui un batlle d'extrema dreta, però en tot cas és bastant probable, ja que res no demostra que França tingui la capacitat de reformar-se en profunditat. I, sobretot, la classe política nord-catalana és, amb alguna migrada excepció, d'una enorme mediocritat. El Partit Socialista ha esdevingut un pura maquinària electoral buida de contingut ideològic, al servei estricte de Christian Bourquin, president de la regió Llenguadoc-Rosselló, el qual designa la majoria de candidats a funcions electes segons el grau de servilisme que demostren envers la seva persona. I la UMP és un conglomerat d'individus que es detesten, units per l'interès d'aconseguir i conservar el poder. Amb tot plegat, Catalunya Nord és una república bananera sense bananes, en què manen reietons desproveïts d'imaginació i d'envergadura, i perfectament bescanviables. És tot allò que denuncia el Front National i que pot permetre que aquest partit guanyi algun dia la batllia i entri ell també, així, en aquesta mateixa dansa. Mentrestant, i per sis anys, la democràcia francesa a Perpinyà pot fer veure que ha sabut romandre impol·luta.
I pel que fa a la llengua catalana? Una victòria del Front National hauria estat un desastre per a la minsa política municipal en favor del català. Però el temps de Jean-Paul Alduy i de la seva conversió al catalanisme, encara que lleugera, s'ha acabat. En l'actual equip majoritari hi haurà un representant d'Unitat Catalana, però la responsabilitat de la cultura hauria de recaure en les mans d'un tal Olivier Amiel, ambiciós personatge vingut de l'esquerra més jacobina i passat sense remordiments aparents al camp de la dreta dura. Aquest nou responsable municipal, que haurà de decidir quina part de la cultura serà catalana, és un anticatalanista militant, que va crear fa uns anys una associació per lluitar contra la 'ingerència de la Generalitat de Catalunya' a Perpinyà, un dels pocs anticatalanistes militants que queden, a Catalunya Nord, fora del Front National. Democràcia impol·luta, i tant.
Editorial
-
La manera de guanyar importa
Vicent Partal
27.07.2015
-
La fi de Pujol i la fi de la Catalunya autònoma
Vicent Partal
25.07.2015
-
7 contra 155?
Vicent Partal
24.07.2015
-
El 155 o l'evidència de la desesperació
Vicent Partal
23.07.2015
-
Rajoy i els conceptes més elementals
Vicent Partal
22.07.2015
-
Anem a totes
Vicent Partal
21.07.2015
-
Ciutadans contra el(s) valencià(ns)
Vicent Partal
20.07.2015
-
Contra la revolució
Vicent Partal
17.07.2015
-
Les tres explicacions que no entendran mai
Vicent Partal
16.07.2015
-
Setanta-cinc dies per a treballar tots com bojos
Vicent Partal
15.07.2015
-
Bones vibracions…
Vicent Partal
14.07.2015
-
Turbulències, també a Podem
Vicent Partal
13.07.2015
-
Lleida és un gran exemple
Vicent Partal
10.07.2015
-
I ara un parell de preguntes
Vicent Partal
09.07.2015
-
Entre Irlanda i la CUP
Vicent Partal
08.07.2015
-
(In)justícies
Vicent Partal
07.07.2015
-
La democràcia té límits?
Vicent Partal
06.07.2015
-
Persistència per a guanyar
Vicent Partal
05.07.2015
-
Sumar
Vicent Partal
03.07.2015
-
L’embolic d’Iceta amb el 9-N
Vicent Partal
02.07.2015
-
Contra la 'llei mordassa'
Vicent Partal
01.07.2015
-
Europa, en perill
Vicent Partal
30.06.2015
-
A les vostres mans
Vicent Partal
29.06.2015
-
La trampa
Vicent Partal
26.06.2015
-
El retorn de la Generalitat
Vicent Partal
25.06.2015