Opinió
-
Kosovë i nosaltres: una victòria compartida
Vicent Partal
23.07.2010
-
Esquerra i la Solidaritat
Vicent Partal
22.07.2010
-
Ens criden
Vicent Partal
21.07.2010
-
Carrer Ciutat
Vicent Partal
20.07.2010
-
Òmnium
Vicent Partal
19.07.2010
-
Si els blocs ens ajuden
Vicent Partal
15.07.2010
-
Mas juga amb foc
Vicent Partal
14.07.2010
-
La recepta es diu democràcia
Vicent Partal
13.07.2010
-
El futbol, que se'l queden ells
Vicent Partal
12.07.2010
-
Del milió i mig als seixanta-vuit
Vicent Partal
11.07.2010
-
Es pensen que som esclaus
Vicent Partal
10.07.2010
-
Un curs només
Vicent Partal
09.07.2010
-
Futbol? Tranquils
Vicent Partal
08.07.2010
Vicent Partal
25.02.2013
El Barça calla, tots callem
Mohammad al-Ajami és un poeta de Catar condemnat a cadena perpètua per uns versos que l'emir diu que són un insult i que considera, els versos, un intent d'enderrocar-lo. Avui el Tribunal d'Apel·lació d'aquell país emetrà veredicte després d'haver estat condemnat ja fa un any per un tribunal ordinari en una deliberació secreta. El cas admet poques discussions i retrata el país que vint-i-quatre hores després farà servir la samarreta del FC Barcelona per rentar-se la cara davant el món. Amb la complicitat del nostre silenci.
El FC Barcelona taca la seua samarreta amb la propaganda d'aquest règim. Fa dos anys la directiva, per justificar la seua polèmica decisió, va dir que la Qatar Foundation, que és la que hi figura, era una institució semblant a la UNICEF. Em costa d'imaginar la UNICEF condemnant a cadena perpètua un poeta, per uns versos. La trampa però ja ha deixat pas a la realitat: l'any vinent ja no serà la fundació, sinó la línia aèria de Catar que ocuparà la samarreta blau-grana. I qui decideix què s'hi posa i que se'n treu? Catar, és clar. El mateix govern que vol condemnar al-Ajami.
Una de les conseqüències més perilloses d'aquesta crisi és d'haver convertit en diner honorable allò que en realitat és diner criminal. Ningú no pregunta com fan els diners a Catar, a Rússia, a la Xina. Prou que ho sabem que no els fan a base de treball honrat i respecte als drets humans. Però els acceptem i en pau, sense obrir en cap moment un debat que seria necessari. Ni que fos per respectar l'herència dels qui ens van precedir i, que en el cas que ens ocupa, van saber fer del Barça més que un club de futbol.
PD: Finalment la cort ha decidit condemnar-lo 'només' a quinze anys...
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015