Opinió
-
Kosovë i nosaltres: una victòria compartida
Vicent Partal
23.07.2010
-
Esquerra i la Solidaritat
Vicent Partal
22.07.2010
-
Ens criden
Vicent Partal
21.07.2010
-
Carrer Ciutat
Vicent Partal
20.07.2010
-
Òmnium
Vicent Partal
19.07.2010
-
Si els blocs ens ajuden
Vicent Partal
15.07.2010
-
Mas juga amb foc
Vicent Partal
14.07.2010
-
La recepta es diu democràcia
Vicent Partal
13.07.2010
-
El futbol, que se'l queden ells
Vicent Partal
12.07.2010
-
Del milió i mig als seixanta-vuit
Vicent Partal
11.07.2010
-
Es pensen que som esclaus
Vicent Partal
10.07.2010
-
Un curs només
Vicent Partal
09.07.2010
-
Futbol? Tranquils
Vicent Partal
08.07.2010
Vicent Partal
15.05.2012
Acebes: de l'11-M a Bankia... i més enllà
Els qui van viure en directe l’11-M no crec que hagen oblidat Ángel Acebes, una de les grans figures mediàtiques d’aquella tràgica jornada. Com a ministre d’Interior, va ser el fautor del gran engany, intentat per José M. Aznar, de culpar ETA de la mortaldat. Aquest home, ridiculitzat i atacat per totes bandes després de l’arribada de Zapatero, va semblar que es fonia en el no-res. Però…
Però ve que et dius: Bankia és el banc del PP. Ho sap tothom, això. És la suma de Bancaixa i Caja Madrid, dues entitats políticament controlades com cap més i al servei de les bogeries diverses dels populars valencians i madrilenys. La suma, la gran pilota que van provar de convertir en sistèmica, ho havia de ser encara més, per força. I mentre tu et penses que Bankia és el PP, ells pensen en Rato, don Rodrigo.
I Rato ve i comença a cridar els seus amics. Acebes, que s'ensopia al parlament, després d’haver-se distanciat de Rajoy, entra a formar part del consell d’administració d’una immobiliària de Caja Madrid. La decisió li va valer una bona polèmica al congrés, on menava una vida més aviat discreta, però va acomodar-lo en el circuit dels negocis.
I en aquest circuit, hi entra de ple amb l’arribada triomfal de Rato a Bankia. Tot just formada l’entitat, el ministre d’Aznar, crida Ángel Acebes, un altre ministre d’Aznar, a formar part, ‘com a independent’, del consell d’administració. Un consell, cal aclarir-ho, format per vint-i-un membre que, tots sols, van consumir l’any passat nou milions d’euros en sous i dietes.
I quina feina hi feia, Acebes, per a Rato a Bankia? Doncs la mateixa que havia fet per a Aznar al govern espanyol: mirar de controlar la informació. En aquest cas, la més sensible de totes, car Acebes era un dels responsables del comitè d’auditoria. Cosa que significa que va ser un dels qui va pressionar l’empresa auditora Deloitte perquè digués que Bankia era valorada en 12.000 milions, encara que el valor comptable era de 8.000, i el de borsa, tot just si arribava a 2.000. Fet i fet, quan has intentat de convèncer el món que un atemptat suïcida gihadista era, en realitat, obra d'uns Amorebieta, ja no ve d'ací.
Però, com va passar amb les famoses dues línies d’investigació de l'11-M, també en aquesta ocasió se li va desbaratar la feina a Bankia, i d'una manera sobtada. En un atac de responsabilitat, Deloitte es va negar a signar els papers de l'auditoria quan ja feia mesos que hi treballava, i això va precipitar el final de Rato, de Bankia i de tot quant en penjava. D’Acebes també?
Doncs, no. D’ell, no. Perquè, en un exercici d’anticipació bastant més que sorprenent, el ministre de les dues línies d’investigació i el conseller pressionador d'auditories tornà a fer un bot, ara fa tres setmanes. Cap a on? Cap a un altre consell d’administració, el de l’elèctrica Iberdrola, molt més segur, en els temps que corren. I també com a conseller independent, per més que siga difícil de passar per alt que Bankia és un dels accionistes de referència d’Iberdrola.
Avui, per tant, Acebes es mira el xou celtibèric còmodament instal·lat en la gran taula d’Iberdrola, mentre les navalles volen sobre Bankia i els seus amics. I, ah que no sabeu de què és l'encarregat a Iberdrola, el ministre de les dues línies d’investigació i el conseller pressionador d'auditories? Doncs, per a no perdre el costum, també de les auditories.
Com és possible que l’home que provà de manipular les auditories de Bankia i els atemptats de Madrid puga encarregar-se ara de les dades públiques d’Iberdrola, sense que passe res ni s'escandalitze ningú, és una pregunta que no crec que tinga una resposta fàcil. Però sí que explica moltes coses de com funciona aquesta cosa que en diuen Madrid.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015