Opinió
-
Amenaçar un país amb nou paraules
Vicent Partal
06.10.2010
-
Un govern sense rumb
Vicent Partal
05.10.2010
-
Ni els seus
Vicent Partal
04.10.2010
-
Un país d'honorables
Vicent Partal
01.10.2010
-
La vaga de Zapatero
Vicent Partal
30.09.2010
-
Més enllà de la vaga general
Vicent Partal
28.09.2010
-
Llegint les enquestes
Vicent Partal
27.09.2010
-
Margarit
Vicent Partal
24.09.2010
-
No els faltava sinó això
Vicent Partal
23.09.2010
-
Contra el papa
Vicent Partal
22.09.2010
-
Pagar la propaganda
Vicent Partal
21.09.2010
-
Labordeta
Vicent Partal
20.09.2010
-
Contra tothom
Vicent Partal
17.09.2010
Vicent Partal
14.01.2005
El príncep babau
Enric d'Anglaterra ha aparegut en una festa disfressat de nazi. I no pas menys que de membre de l'Afrika Korps. Amb l'esvàstica ben visible al braç i tot. I l'han fotografiat. I hi ha hagut un daltabaix. Normal i justificat. Perquè, si és un nazi, si la disfressa no era tal, és un oprobi. I si no ho és, si es pensava que jugava, és com a mínim un babau. Un estúpid d'una dimensió considerable.
De les reaccions, n’hi ha una que m'ha cridat l'atenció, segons la qual anar vestit de nazi a una festa és banalitzar la gran crueltat que va ser el nazisme i donar-hi normalitat. De primer m'ha semblat un comentari excessiu, però després, pensant-hi, l'he entès. Vivim en un món ple de crueltat. Salvatge. On el crim és dissortadament quotidià. Una època en què hi ha hagut, i hi ha, grans matances d’ordre polític. Matances que podríem tenir la temptació de comparar amb l'Holocaust organitzat pels nazis contra els pobles jueu i gitano. Numèricament, hi ha casos que el podrien fins i tot superar. Però l'Holocaust no és comparable amb cap altre procés de violència política. Per un motiu: perquè és l'únic que teoritza, bo i justificant-lo, sobre l'extermini d'un grup humà perquè aquest grup humà és el que és. Exactament per això. Perquè la perversitat intel·lectual que representa és impossible de superar. I és això que fa intolerables les disfresses i les criaturades.
(Fa anys em vaig emocionar quan Guus Hiddink, que era l'entrenador del València, es va adreçar tranquil·lament a l'àrbitre i li va dir, amb una expressió tan serena que ningú dels qui hi érem no vàrem entendre què passava, que l'equip no eixiria al camp fins que no retiraren una bandera nazi que voleiava en mans dels Yomus. La bandera fou retirada, el partit va començar i la dignitat va tornar a Mestalla. Va ser una lliçó, en tota regla).
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015