Opinió
-
Amenaçar un país amb nou paraules
Vicent Partal
06.10.2010
-
Un govern sense rumb
Vicent Partal
05.10.2010
-
Ni els seus
Vicent Partal
04.10.2010
-
Un país d'honorables
Vicent Partal
01.10.2010
-
La vaga de Zapatero
Vicent Partal
30.09.2010
-
Més enllà de la vaga general
Vicent Partal
28.09.2010
-
Llegint les enquestes
Vicent Partal
27.09.2010
-
Margarit
Vicent Partal
24.09.2010
-
No els faltava sinó això
Vicent Partal
23.09.2010
-
Contra el papa
Vicent Partal
22.09.2010
-
Pagar la propaganda
Vicent Partal
21.09.2010
-
Labordeta
Vicent Partal
20.09.2010
-
Contra tothom
Vicent Partal
17.09.2010
Vicent Partal
23.12.2004
El PP i el camí de la seua perdició
El conseller de Cultura, va interrompre ahir una reunió de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua per amenaçar els acadèmics, si reconeixien oficialment la unitat del català. És demencial. Però també simptomàtic. Simptomàtic del desconcert del PP valencià. L'Acadèmia és un invent seu. La seua coartada. I ni la seua coartada ja no s'apunta a la tesi secessionista. Fa anys hi havia qui es creia que 'català' i 'valencià' eren coses diferents. Ara no resta ningú..., tret del feixista Santandreu i les seues ties maries.
El PP ho sap ja i sap que no pot fer res per evitar que allò que és raonable aviat siga també oficial. Per això s'atrinxera en el curiós argument del nom. La discussió ja no és si és una llengua o no, sinó com n’hem de dir. Bé, anem guanyant.
Però atrinxerant-se en aquesta batalla pel nom, què caram pretenen els populars? Si al final no els tocarà més remei que cedir i reconèixer una unitat que ja és impossible de discutir amb sentències jurídiques, amb la presa de posició de la mateixa Acadèmia o amb el pas per Europa. I evidentment, primer de tot, amb la ciència a la mà. Per què tesar la situació fins en aquest nivell? Que no se n'adonen, que acabaran donant uns quants vots als neoblavers i que aquests vots seran decisius per a fer-los perdre la Generalitat? Per mi, encantat. Tinc ganes de veure'ls tots corrent carrer de Cavallers amunt. Però no sembla normal que ells mateixos miren d'ensorrar-se...
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015