Opinió
-
Amenaçar un país amb nou paraules
Vicent Partal
06.10.2010
-
Un govern sense rumb
Vicent Partal
05.10.2010
-
Ni els seus
Vicent Partal
04.10.2010
-
Un país d'honorables
Vicent Partal
01.10.2010
-
La vaga de Zapatero
Vicent Partal
30.09.2010
-
Més enllà de la vaga general
Vicent Partal
28.09.2010
-
Llegint les enquestes
Vicent Partal
27.09.2010
-
Margarit
Vicent Partal
24.09.2010
-
No els faltava sinó això
Vicent Partal
23.09.2010
-
Contra el papa
Vicent Partal
22.09.2010
-
Pagar la propaganda
Vicent Partal
21.09.2010
-
Labordeta
Vicent Partal
20.09.2010
-
Contra tothom
Vicent Partal
17.09.2010
Vicent Partal
14.05.2012
Però quant val Duran?
Aquesta és ben bé la pregunta del milió de la política catalana. Quant valen, electoralment, Duran i Unió? Quant perdria o guanyaria CDC, si anés per separat? Quants vots aconseguiria Unió? Quants vots podria aportar al PP, si optara per unir-s'hi? La resposta, òbviament, ningú no la té, perquè l’alquímia electoral d’aquest país és complicada i ningú no gosa dir una xifra. I d'això, ells en trauen profit adoptant posicions sorprenents, que sempre sembla que tinguen un punt més de conflicte amb el seu soci gran que no cap altra cosa.
En aquest congrés d’Unió Duran ha arribat a aconsellar a Vila i Abadal que deixàs el partit i se n'anàs a CDC perquè és independentista --supose que n'hem de deduir, doncs, que els independentistes no tenen cabuda a UDC. I no solament això: Duran ha dedicat el temps que no necessitava per a consolidar el seu domini (etern) del partit a blasmar l’independentisme. I si bé és cert que va fer uns quants jocs verbals dels seus, ha quedat clar que Unió Democràtica rebutja l’horitzó de la independència. Cosa que, tal com està el país, sorprèn notablement.
Perquè, sincerament, ja seria curiós que, en un partit com UDC, no hi tingueren cabuda els independentistes, ara que hi ha independentistes a gairebé tots els partits d’obediència catalana, tret de Ciutadans. D’aquest congrés, Unió no solament no n'ix més independentista, en el moment que el país ho és més que mai, sinó que va contra corrent i amenaça l’independentisme. Principalment per molestar el seu soci i mantenir una tensió que li proporciona rèdits? Per acostar-se al PP? És simplement una derivació del personal model de fer política de Duran, encantat de viure a Espanya? Supose que ho anirem veient aquests mesos vinents, però el component de picabaralla interna, amb Convergència, no el perdria de vista.
Fa anys em va sorprendre veure militants de la Unió de Joves fent voleiar banderes estelades vermelles. La resposta que em varen donar, quan els vaig demanar com era que uns democristians anaven amb la bandera de l’independentisme d’esquerres i no amb la del triangle blau, va ser tan sorprenent com aclaridora: ‘Si CDC gasta l'una, nosaltres gastarem l’altra’.
Com en tantes coses, aquesta actitud, un pèl infantil, potser es posa a prova en un moment de màxima tensió com l’actual. Convergència ha fet un pas endavant clar, si més no ideològicament, i el sobiranisme ara és part del seu ideari. Si això tant molesta Unió, potser és que s’acosta el moment en què els homes de Duran hagen de demostrar que són alguna cosa que realment semble un partit i es presenten a unes eleccions sols. Resultaria edificant i sobretot molt clarificador. I de passada, podríem respondre la gran pregunta de la política catalana...
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015