Opinió
-
Rita
Vicent Partal
24.02.2015
-
La batalla de Barcelona
Vicent Partal
23.02.2015
-
Ja poden parlar de globus, que són vots
Vicent Partal
20.02.2015
-
No era tan ideal, no
Vicent Partal
19.02.2015
-
La reinvenció de Mas
Vicent Partal
18.02.2015
-
Parlem de qui és més corrupte?
Vicent Partal
17.02.2015
-
La pífia de Rivera
Vicent Partal
16.02.2015
-
La nació necessita la llengua
Vicent Partal
13.02.2015
-
Avui és l’hora?
Vicent Partal
12.02.2015
-
Deixeu-nos estar de pactes
Vicent Partal
11.02.2015
-
Un exercici net
Vicent Partal
10.02.2015
-
El (fals) debat sobre l’essencialisme
Vicent Partal
09.02.2015
-
Vidal l’expulsen per nosaltres
Vicent Partal
06.02.2015
Vicent Partal
14.05.2009
Tres presidents
Tots tres eren ahir al vespre al lloc principal del vell Mestalla. El president valencià, el president català i el president basc. Tres espanyols perfectes. Quan va sonar l'himne llur, les dues terceres parts del públic van xiular en massa (una tercera part era de convidats de la federació de futbol llur). No diré que tots els seguidors blau-grana i vermell-blancs xiulassen, però ho semblava. I tanmateix, el fet substancial és que els presidents que són la nostra representació legítima i màxima no tenien prou mans per a aplaudir. Dos del PSOE i un del PP. Ells saben fer política.
Vist en perspectiva, mai tants ciutadans bascos i tants ciutadans catalans no havien tingut tan clara la seua desafecció. No tinc ni idea de quin tant per cent representen, però de cap manera no són (som) un percentatge negligible o marginal. I tanmateix, a València, allà, compartint abraçades i reverències, hi havia qui hi ha: un del PP i dos del PSOE. Si ho haguera transmès una televisió europea, el narrador potser s'hauria pensat que el públic xiulava 'tres dirigents regionals'. Regionals pel partit, subsidiaris. Regionals en un pla institucional, subordinats. Però, ep!, votats i elegits. Amb tanta martingala com es vulga, però al cap i a la fi, elegits. La televisió espanyola, que enviava el senyal va ser més fidel a les tradicions llurs: ho va censurar i en paus.
El contrast entre la grada i la tribuna era, en aquest sentit, enorme. Quan xiulaven els milers i milers que xiulaven, ells s'ho miraven somrients. Com pensant: 'ja podeu xiular, però ací hi ha tres espanyols elegits democràticament per vosaltres'. Segurament també per alguns, força, dels qui ahir al vespre xiulaven. I així anem. Nosaltres ens quedem la música de vent i ells, el govern. Aquest és el drama. Aquesta és la paradoxa.
Dit tot això, gràcies als jugadors del Barça per haver aplaudit l'afecció del Bilbao i als del Bilbao per haver tornat el gest. Va ser el moment més emocionant del vespre. El Barça de Guardiola, en el joc, en la prestància, en la qualitat, en els detalls, en l'elegància, en els gestos és un retrat perfecte del país que voldríem.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015