Opinió
-
Un poble valent
Vicent Partal
11.02.2011
-
Músiques
Vicent Partal
10.02.2011
-
Aparcar la poesia
Vicent Partal
08.02.2011
-
Mallorca es mou
Vicent Partal
07.02.2011
-
El problema del PSC es diu Trias
Vicent Partal
04.02.2011
-
Covard
Vicent Partal
03.02.2011
-
És la internacional...
Vicent Partal
02.02.2011
-
Despenalitzats i prou
Vicent Partal
31.01.2011
-
Prenguem-ne nota
Vicent Partal
28.01.2011
-
Un país molt afeblit
Vicent Partal
26.01.2011
-
L'atac que no s'atura
Vicent Partal
25.01.2011
-
Això, ja ho havia escrit
Vicent Partal
24.01.2011
-
Youtube: èxit i persistència
Vicent Partal
21.01.2011
Vicent Partal
17.06.2010
De gravetat
La situació econòmica del món, del país i, sobretot, de l'estat és molt greu. No s'hi val a fer demagògia. Segurament que mai no havíem viscut res semblant, i és possible que passe una dècada abans que no tornem a sentir-nos bé. I una situació així demana molta responsabilitat.
Responsabilitat de tothom. Hi ha moments en què les coses que separen pesen més, però hi ha moments en què són un luxe. I aquest n'és un. Ara és el moment de parlar clar. De dir que caldran sacrificis, que passarem per llocs que mai no ens hauríem imaginat i que no s'hi val a posar-hi cullerades de sucre per mirar d'amorosir el missatge.
Això no vol dir que tot siga acceptable, sinó que haurem d'acceptar algunes coses que en unes altres circumstàncies no acceptaríem. I on és el límit? Només n'hi pot haver un: el màxim consens social sobre les mesures a adoptar.
Això exigeix responsabilitat de tots els agents. Els sindicats no haurien d'insistir en demandes que no són reals i els empresaris no haurien d'aprofitar la crisi per fer allò que no podien fer quan no n'hi havia. Però, sobretot i per damunt de tot, els governs han d'assumir la direcció amb fermesa i determinació, sense voler vendre un ruc com si fora un gran cavall. I això és el que semblava que volia fer ahir el ministre Corbacho, que va arribar a dir que amb les mesures del govern espanyol els llocs de feina eren més segurs que mai. Que mai, no, no.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015