Opinió
-
Una xiqueta que és un país
Vicent Partal
29.02.2012
-
Guerra de banderes
Vicent Partal
28.02.2012
-
Mòbils o Eurovegas?
Vicent Partal
27.02.2012
-
Quan Pujol abjura
Vicent Partal
24.02.2012
-
Nosaltres, els enemics
Vicent Partal
23.02.2012
-
El règim trontolla
Vicent Partal
22.02.2012
-
La primavera valenciana i l’hivern espanyol
Vicent Partal
20.02.2012
-
L'alerta letona
Vicent Partal
20.02.2012
-
Per què tanta violència a València?
Vicent Partal
17.02.2012
-
Quina vergonya!
Vicent Partal
16.02.2012
-
El PP a escena
Vicent Partal
15.02.2012
-
Tant se val mandinga com català
Vicent Partal
14.02.2012
-
Grècia: el fracàs d'Europa
Vicent Partal
13.02.2012
Vicent Partal
15.11.2011
Diu la senyora Merkel...
Diu la senyora Merkel que Europa viu avui l'hora més difícil d'ençà que es va acabar la guerra. I ho diu amb posat greu. Jo no ho sé segur, si és aquesta precisament l'hora més difícil, però sé que ho és molt. I que els somnis dels qui som europeistes des de fa dècades es poden esfumar ràpidament, sense saber gaire què ha passat. Sembla que en preparen una de grossa.
Diu la senyora Merkel, ho dóna entenent, que, l'Europa actual, potser no l'hem organitzada bé. Però calla que, després del tractat de Maastricht, els estats es varen espantar per la pèrdua de sobirania i no han parat de posar bastons a les rodes. Si tinguérem un president europeu elegit per sufragi universal, tot això que ara vivim seria molt diferent. Per exemple.
Diu la senyora Merkel, en el mateix discurs davant el plenari del seu partit, que 'la nostra sobirania ja no s'acaba a les nostres fronteres'. Té raó. La de ningú ja no s'acaba a les fronteres pròpies, i aquest és precisament un dels béns més tangibles aconseguit pel somni europeista. Però, alerta, que el somni parlava de solidaritat i de corresponsabilitat, no de dictat o d'imposició, i encara menys sense l'opinió dels ciutadans, sense el vot.
Com a europeista convençut, i militant de fa dècades, em fa por que l'esforç de tants acabe sent usat pels interessos d'uns pocs. Per més raó que tinguen. I crec, com explicava meravellosament ahir Jürgen Habermas des de les pàgines del Frankfurter Allgemeine Zeitung que 'no és només la democràcia el que hi ha en joc: hi ha la dignitat'.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015