Opinió
-
Elogi del dissident Pastor
Vicent Partal
13.06.2012
-
Espantar els grecs, com siga
Vicent Partal
12.06.2012
-
L’orgull ferit del govern espanyol
Vicent Partal
11.06.2012
-
Rescatats els bancs, ara podem parlar de nosaltres?
Vicent Partal
09.06.2012
-
El populisme feixistoide de Bauzá
Vicent Partal
08.06.2012
-
La gent que fa el país
Vicent Partal
07.06.2012
-
La guerra de la Mediterrània
Vicent Partal
06.06.2012
-
Bausset: homenatge a un home lliure
Vicent Partal
04.06.2012
-
Amagar el cap sota l'ala no porta enlloc
Vicent Partal
01.06.2012
-
Abans de l'agost
Vicent Partal
31.05.2012
-
Que algú ensenye el bazuca
Vicent Partal
30.05.2012
-
No saben on van
Vicent Partal
29.05.2012
-
Bankia: això ho han de pagar
Vicent Partal
28.05.2012
Vicent Partal
13.07.2011
Els diners i la nació
L'avís ahir que Òmnium estudiarà fórmules d'insubmissió fiscal envers Espanya si no s'assoleix el concert econòmic ha desencadenat tot de reaccions. A mi em sembla un pas sensat, que segurament seria molt determinant si mai arriba a passar. Per la força que donaria al país i pel canvi radical, també psicològic, en el model de relacions amb Espanya.
Per això és normal que en les darreres hores hagen estat moltes les veus a parlar-ne, les opinions que s'han expressat. N'hi ha d'un estil, però, que m'ha cridat especialment l'atenció.
Em referisc a alguna gent que ha apostat per definir la nova etapa que s'obre ara com a post-nacionalista, a veus que fins i tot han cridat 'mori el nacionalisme', tot remarcant que la via de la denúncia de l'espoli fiscal és el camí més fàcil cap a l'estat propi.
Entenc l'eufòria del moment. És impressionant veure com hi ha milers i milers de conciutadans que s'uneixen a la reivindicació d'un estat propi no ja per un sentiment nacional sinó perquè entenen la injustícia a la qual estem sotmesos i que alliberant-nos-en tots viuríem molt millor.
Ho entenc això però alerta amb atacar el nacionalisme, com si fos un sentiment dolent, com si es tractés d'una ideologia a rebutjar o de la qual allunyar-nos. Alerta perquè al cap i a la fi no podem ignorar que és el nacionalisme el que ens ha dut fins ací. I perquè és la nació el que ens fa originals, el que ens converteix en un poble. Què aportaria al món una nació catalana de parla espanyola o francesa? Que ens faria diferents i únics? Que ens convertiria en interessant als ulls dels altres?
El nacionalisme és una ideologia i és un sentiment. Hi ha nacionalismes que han servit per a fer avançar la humanitat i altres que l'han posat, que ens han posat a tots, a un pas del precipici. En això el nacionalisme no és diferent de la immensa majoria de les altres ideologies. Però més ens val no oblidar que en el nostre país el nacionalisme ha estat sobretot la ideologia que ha enfortit generacions de persones en els moments més difícils de la nostra història ajudant-les a fer esforços i sacrificis difícils d'explicar. I que el nacionalisme ha estat i és el fil que ens relliga amb tanta i tanta gent que no ha claudicat mai. La idea que en definitiva ens ha portat mica a mica fins on som avui: a les portes del somni.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015