Opinió
-
Elogi del dissident Pastor
Vicent Partal
13.06.2012
-
Espantar els grecs, com siga
Vicent Partal
12.06.2012
-
L’orgull ferit del govern espanyol
Vicent Partal
11.06.2012
-
Rescatats els bancs, ara podem parlar de nosaltres?
Vicent Partal
09.06.2012
-
El populisme feixistoide de Bauzá
Vicent Partal
08.06.2012
-
La gent que fa el país
Vicent Partal
07.06.2012
-
La guerra de la Mediterrània
Vicent Partal
06.06.2012
-
Bausset: homenatge a un home lliure
Vicent Partal
04.06.2012
-
Amagar el cap sota l'ala no porta enlloc
Vicent Partal
01.06.2012
-
Abans de l'agost
Vicent Partal
31.05.2012
-
Que algú ensenye el bazuca
Vicent Partal
30.05.2012
-
No saben on van
Vicent Partal
29.05.2012
-
Bankia: això ho han de pagar
Vicent Partal
28.05.2012
Vicent Partal
25.03.2009
L'eficàcia, això és
Reconec que, en un primer moment, vaig trobar molt divertides les imatges dels usuaris del tren de Girona aturant el comboi, i vinga pujar i baixar com una manera de protestar. Em va semblar que era una imatge agradable que aconseguia eficaçment el propòsit de denúncia. Però, al cap de pocs segons, el somriure se'm va glaçar en adonar-me que simple que fóra de resoldre els problemes quotidians dels usuaris d'aquests trens. N'hi hauria prou de recordar que els serveis públics han de ser, per definició, eficaços i... posar-ho en pràctica.
No vull dir que no passen coses estranyes en uns altres llocs, que n'hi passen també i moltes. Però fa ràbia haver de recordar que, en una societat moderna i més o menys opulenta com la nostra, l'eficàcia del servei públic s'hauria de donar per suposada. I en el nostre cas els anys van passant i la normalitat no apareix enlloc.
Hem de ser conscients, doncs, que hi ha un contracte íntim entre el ciutadà i l'estat que comença a esquerdar-se, que deixa pas a la desil·lusió, en el millor dels casos, a la desconfiança, normalment, i a la irritació, per poc que et distragues. I que de poc valdrà lamentar-se, si esclata d'una manera descontrolada. Perquè, en definitiva, se suposa que els poders públics cobren els impostos per facilitar la vida a la gent i no per fer-la-hi més difícil. En canvi, els anys van passant sense que es puga veure, ni viure, cap millora substancial en les coses senzilles que hem de fer cada dia, com ara agafar el tren.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015