Opinió
-
Llenya al BBVA
Vicent Partal
30.04.2015
-
No són llistes fantasma. Són llistes estafa
Vicent Partal
29.04.2015
-
Doncs sembla que no podran…
Vicent Partal
28.04.2015
-
I si no votem exactament el 27-S, què passa?
Vicent Partal
27.04.2015
-
Quan Rita es mira a l'espill
Vicent Partal
24.04.2015
-
Si no vols pols no vages a l'era
Vicent Partal
23.04.2015
-
Poc pont
Vicent Partal
22.04.2015
-
Respecte
Vicent Partal
21.04.2015
-
O independència o Rivera fent de Berlusconi
Vicent Partal
20.04.2015
-
Percebre la corrupció
Vicent Partal
17.04.2015
-
La lliçó de Teresa Rebull
Vicent Partal
16.04.2015
-
Va, Pablo, abraça’l
Vicent Partal
15.04.2015
-
Amb Galeano, contra Camacho
Vicent Partal
14.04.2015
Vicent Partal
20.07.2010
Carrer Ciutat
Ahir es va tancar la porta del carrer de la Ciutat on el PSUC tenia la seu des del temps del franquisme, i on fins ahir hi havia la seu d'Iniciativa per Catalunya. Igual que Botteghe Oscure significava el PCI i el seu enorme poder, Carrer de la Ciutat volia dir el PSUC i el seu imprescindible paper en el combat per la democràcia. Ací i allà és cert que són noms que ja no inspiren la reverència que havien tingut, però fóra injust oblidar, precisament avui, la gent que va treballar entre aquelles quatre parets per una societat millor.
La història dels partits comunistes d'occident, la de l'eurocomunisme finalment, no ha estat un cas d'èxit, això és cert. Abans eren els partits per excel·lència, els referents sindicals i socials i també, en el cas del PSUC i d’alguns sectors del PCPV, d'una determinada concepció positiva del país –com Jordi Pujol, per exemple, no deixa mai de reconèixer.
La seua transformació, avui, en una esquerra més verda que no pas comunista, en definitiva en Iniciativa, n'ha allargat el paper històric i l'ha fet reviure allà on la reforma ha estat possible. Però no sembla que hagi de tornar mai aquell temps en què una decisió del carrer de la Ciutat semblava que podia canviar la vida política del país.
Perquè en realitat aquell ja va ser un somni efímer. Els comunistes es van instal·lar a la vora mateix de la Casa de la Ciutat l'any 1977, quan es pensaven que el seu partit dirigiria la transició des de l'esquerra, com a herència del seu combat en primera fila contra la dictadura. Però el PSOE ja havia estat beneït a Europa i Felipe González procurava que es posassen tants pals a les rodes del PSUC i del PC com fos possible. La caiguda va ser per això molt dura i difícil de pair i el carrer de la Ciutat, per això mateix, no va ser mai ben bé l'equivalent de la Botteghe Oscure romana, aquell centre de poder alternatiu que es vantava de ser tan poderós com el Vaticà, tot i ser més petit físicament.
En tot cas, les portes que es varen tancar ahir serven records que els demòcrates d'aquest país hauríem d'honorar sempre. I si bé és cert que també serven misèries i tristors, errors i miratges, avui preferesc guardar, sobretot, el record d'aquells qui van somiar des del carrer de la Ciutat una societat més justa i més digna.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015