Opinió
-
Un govern plural per a fer el referèndum
Vicent Partal
25.11.2012
-
Un diumenge per a tots
Vicent Partal
23.11.2012
-
Atenció diumenge al Mètode d’Hondt
Vicent Partal
22.11.2012
-
El delta de Xàtiva
Vicent Partal
21.11.2012
-
I de la dimissió de Fernàndez Díaz, no n'hem de parlar?
Vicent Partal
20.11.2012
-
Jo això ho veig molt bé...
Vicent Partal
19.11.2012
-
Ja n'hi ha prou d'aquesta comparació amb els nazis...
Vicent Partal
16.11.2012
-
Un malestar sòlid i un imperatiu moral
Vicent Partal
15.11.2012
-
La distància entre la por i la rialla
Vicent Partal
13.11.2012
-
La subordinació dels partits als bancs és el mal de fons
Vicent Partal
12.11.2012
-
El 9 de novembre, cauen els murs
Vicent Partal
09.11.2012
-
La llengua, més enllà de la república
Vicent Partal
08.11.2012
-
Tres assassinats a l'Espai Mallorca
Vicent Partal
06.11.2012
Vicent Partal
08.05.2013
Contra la imposició, la desobediència
No ens enganyem. Que algú m'explique per quin motiu l'estat hauria de dialogar amb Catalunya sobre res si té a les mans la possibilitat d'imposar-se. Des de la candidesa, hom podria argumentar tot allò de la neutralitat de les institucions de l'estat i concretament del poder judicial. Però les proves s'acumulen molt i massa: el Tribunal Constitucional espanyol no és pas cap tribunal que considere iguals tots els ciutadans de l'actual estat espanyol. Els uns tenen tots els drets i els altres, els catalans, som tractats com un enemic a perseguir. Clar i ras.
La duresa de l'estat, evidentment, els delata: són conscients que, malgrat els errors i la timidesa, a Catalunya el procés d'independència va avançant i no s'atura. Estan molt capficats a tapar les escletxes d'una en una. En aquest cas concret, ja ho vaig dir dies enrere, pretenen anul·lar aquesta declaració perquè saben que quan el procés arribe a la Cort Internacional, si cal que hi arribe, la declaració de sobirania és la peça major que justifica tots els passos fets d'ençà que fou aprovada. I en aquest sentit cal recordar que la posició del Constitucional espanyol ja és negligible. Si el procés d'independència avança i això implica que abandone el marc espanyol per a entrar en el marc internacional, tant hi fa què diguen i què vulguen suspendre.
I tanmateix la qüestió és com hem de reaccionar nosaltres. La posició de dialogar o cridar al diàleg és vàlida per a carregar-nos de raons amb vista a l'opinió internacional. Però és evident, i avui ha quedat demostrat fefaentment, que el diàleg no portarà enlloc. No perdem més temps, doncs. La declaració de sobirania va ser un pas endavant excel·lent i va ser, efectivament, unilateral. El pròxim pas que propose el parlament, siga quin siga, hauria d'elevar encara més el llistó de la confrontació en la línia de desobeir, explícitament, les institucions espanyoles.
PS. Des de la publicació d'aquest editorial d'urgència, he rebut un munt de correus demanant concreció. Com ha de ser aquesta desobediència? No em correspon a mi de dir-ho. Crec que és una qüestió que han de decidir els polítics o els polítics i representants qualificats de la societat civil, com ara l'ANC o Òmnium. Però se m'acuden un grapat d'idees factibles. Per exemple, ordenar que s'arrie la bandera espanyola de tots els edificis de la Generalitat de Catalunya. O aprovar una declaració al parlament que negue al TC espanyol el dret d'ingerir-se en els afers públics catalans. O retirar els diputats catalans del parlament de Madrid. O la millor idea de totes: fer una proposta ja concreta de convocatòria de la consulta, amb dates més o menys concretes.
PS2. El parlament ha votat contra la proposta del PP i Ciutadans d'acatar la suspensió del TC. Bé. Correcte.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015