Opinió
-
Un any que hem aprofitat bé
Vicent Partal
31.12.2013
-
Illes rebels
Vicent Partal
30.12.2013
-
Xerrameca reial
Vicent Partal
27.12.2013
-
PSOE-CAT i PSC?
Vicent Partal
24.12.2013
-
Potser sí que són l'URSS…
Vicent Partal
23.12.2013
-
L’Ulster de la senyora Camacho
Vicent Partal
20.12.2013
-
Un PP guerracivilista
Vicent Partal
19.12.2013
-
Criminalitzar per il·legalitzar
Vicent Partal
18.12.2013
-
La llumeta
Vicent Partal
17.12.2013
-
Ara que no ens agafe la por...
Vicent Partal
16.12.2013
-
#SíiSí. Ara tots junts a guanyar la independència
Vicent Partal
12.12.2013
-
No es canvia un país ni a crits ni a colps de titular
Vicent Partal
12.12.2013
-
A més, negacionistes
Vicent Partal
11.12.2013
Vicent Partal
23.01.2013
El xoc dels trens
Diu l'article 1.2 de la constitució espanyola que 'la sobirania nacional resideix en el poble espanyol, del qual emanen els poders de l'estat'.
Per si no ho havíem entès, la sentència del Tribunal Constitucional contra l'estatut afirma que 'les nostres constitucions, des de la de Cadis, atribueixen la sobirania a la nació, formada per l'agrupació de ciutadans. El ciutadà és el titular de la sobirania i no hi ha, per tant, ciutadans de Catalunya com una cosa diferent dels ciutadans d'Espanya'.
I encara, per tal que no reste ni una ombra de dubte de què volen dir, s'hi remarca que 'la sobirania nacional no és fragmentable ni tampoc ho és, en conseqüència, el poble espanyol. No és aquest un concepte federatiu, format per agrupació dels pobles de les diferents comunitats espanyoles'.
En canvi, avui el Parlament de Catalunya dirà que 'el poble de Catalunya té, per raons de legitimitat democràtica, caràcter de subjecte polític i jurídic sobirà'. Amb la qual cosa la màxima institució del Principat desobeeix i invalida la constitució espanyola, tant en el sentit literal com en la interpretació.
Com que el parlament és una institució legal, emanada indiscutiblement de l'ordenament jurídic vigent i elegida democràticament, la declaració en qüestió és un acte polític de la màxima rellevància. El famós xoc de trens.
PD. Sobre la presència dels Països Catalans en la declaració de sobirania, m'adheresc completament al text de Joan-Lluís Lluís; ell de Perpinyà, jo de Bétera...
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015