Opinió
-
La bufetada
Vicent Partal
29.04.2014
-
En la política no hi ha miracles
Vicent Partal
28.04.2014
-
La majoria a manipular
Vicent Partal
25.04.2014
-
El dret de dubtar
Vicent Partal
24.04.2014
-
I com serà la cultura en la Catalunya independent?
Vicent Partal
23.04.2014
-
A provocar, per Sant Jordi
Vicent Partal
22.04.2014
-
I què hi feia a Kuwait?
Vicent Partal
17.04.2014
-
La via federal
Vicent Partal
15.04.2014
-
El 9-N, tant sí com no
Vicent Partal
14.04.2014
-
La columna vertebral de la llengua
Vicent Partal
11.04.2014
-
Com a Flandes
Vicent Partal
10.04.2014
-
S'ha acabat
Vicent Partal
09.04.2014
-
No són tres
Vicent Partal
08.04.2014
Vicent Partal
30.12.2009
Trens i responsabilitat
Assumir el traspàs de rodalia de Barcelona de la RENFE no és qualsevol cosa. A partir del dia 1 de gener la satisfacció o desplaer dels usuaris repercutirà en la credibilitat de la Generalitat.
Conten que el president Terradellas estava molt content cada vegada que hi havia una manifestació de protesta a la plaça de Sant Jaume. Gat vell acostumat al gaullisme, sabia que la protesta era el reconeixement del paper central de la Generalitat en la vida dels seus ciutadans.
Això també ho sabia el seu successor Jordi Pujol. Hi ha un munt d'anècdotes, sobretot de la primera època, de quan arribava a un poble i hi havia una protesta diguem-ne pre-política (clavegueres, pavimentació, enllumenament...) Automàticament, accelarava qualsevol gestió necessària per a resoldre el cas, des de la presumpció que resoldre els problemes quotidians de la població legitimava l'autogovern de Catalunya.
Ara la tasca serà important. El mal funcionament de rodalia és, més que una pedra, un roc a la sabata. La situació és molt deficient encara i per anar bé el canvi s'hauria de fer visible aviat..., per més que el conseller diu que cal no esperar miracles. És legítim que el govern marque l'èxit del traspàs i vulga traure pit. Però no estic gens segur que, de la manera com s'ha fet tot això, es puga traduir en una millora visible i ràpida, i, per tant, en una nova dosi de legitimitat de la principal institució del país.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015