Opinió
-
La clau del pacte de govern
Vicent Partal
17.09.2014
-
Espanya i Escòcia: una gran notícia
Vicent Partal
16.09.2014
-
The Revolution at the ballot box
Vicent Partal
15.09.2014
-
La revolució de les urnes
Vicent Partal
15.09.2014
-
Els quatre fets fonamentals de l'Onze de Setembre
Vicent Partal
13.09.2014
-
Ara no és l'hora de les excuses
Vicent Partal
11.09.2014
-
Let the struggle continue!
Vicent Partal
11.09.2014
-
Lluitem!
Vicent Partal
10.09.2014
-
Amb els peus a la terra
Vicent Partal
10.09.2014
-
L’horitzó del 9-G
Vicent Partal
09.09.2014
-
Eufòria amb seny
Vicent Partal
08.09.2014
-
Així mana el PP. Així ens volen a la seua Espanya
Vicent Partal
05.09.2014
-
Com és que estaríem millor junts demà i no estem millor junts ara?
Vicent Partal
04.09.2014
Vicent Partal
04.04.2014
No s'ha d'aturar tot per la independència
Fa un cert temps que el procés d'independència crea una distorsió de la vida política catalana que, si bé és comprensible, no estic gens segur que siga bona. En afers que no tenen relació amb el procés d'autodeterminació, és fàcil d'observar-hi posicions clarament influïdes per aquest procés. En un sentit i en un altre. Hi ha qui considera que cal defensar com siga els partits que l'impulsen i fer costat particularment al govern. I hi ha qui creu, en canvi, que cal atacar el procés, passe què passe, precisament perquè el govern no li agrada. Hi insistesc: segurament és difícil d'evitar, però no crec pas que siga bo.
Una de les diferències essencials del procés independentista català respecte de qualsevol altre és la transversalitat. Des d'UDC a la CUP, hi ha un espai amplíssim en què gent d'ideologies diferents se senten còmodes impulsant el camí cap a la independència. Això és extraordinàriament positiu i un èxit enorme. Però aquesta unitat cal saber-la combinar amb la lògica discrepància sobre qualsevol altra política. No tot s'atura per la independència. I, per tant, ha de ser possible de conjuminar la unitat d'acció en aquest terreny concret amb les crítiques i el combat polítics. La independència no ha de segrestar el discurs polític ni en favor ni en contra; altrament, ens faríem tots plegats un mal favor.
És obvi que sempre hi haurà irreductibles. Alguns dels qui es consideren 'patriotes a qualsevol preu' o es declaren partidaris d'aquell 'odi de classe', no els convencerem pas. Hi ha una mena de gent que creu que posseeix la veritat absoluta i que opina que els altres simplement som uns ignorants, uns venuts, uns comprats o uns idiotes. Fa anys que procure no dialogar-hi ni enfadar-m'hi. Els escolte per no deixar escapar les coses interessants que puguen dir, però no m'escarrasse a mirar de convèncer-los de res.
Pel que fa a la resta, crec que seria molt bo que ens poguéssem escoltar i que poguéssem simplement debatre i enfrontar-nos entre nosaltres amb tanta passió com calga. Només faltaria que els partits signants de l'acord i la gent que els dóna suport o hi va en contra no poguessen criticar o defensar tal o tal actuació del govern, tal o tal actuació de l'oposició. Primer perquè el procés és de tots i, per tant, ningú no n'ha de traure cap avantatge. I segon perquè la independència és tan sols el preludi del país nou que volem. I, si més no jo, vull un país ple de dissidents, dissidents en totes direccions, que equival a dir lliures.
L'opinió dels subscriptors (si voleu fer-vos-en aneu a aquesta pàgina)
Josep Usó: Efectivament. La independència és un tema molt important. Segurament, el més transcendent que han abordat els catalans en els darrers cent anys. Pel cap baix. I és molt important i molt positiu que hi haja gran transversalitat, que gairebé totthom n'estiga d'acord. Però això no és tot.
A banda, hi ha tota la resta que s'ha d'anar abordant i en això, cadascú tindrà la seua opinió i té tot el dret a estar en desacord amb la resta.
Imaginem un exemple presumptament didàctic:
Suposem que tenim un cotxe espatllat. I que tota la família estem d'acord en que no mereix la pena reparar-lo; que el millor és llençar-lo i comprar-ne un de nou. En això, tots n'estarem d'acord. Però en si volem un monovolum o una berlina, si el volem amb la pintura metal·litzada o no, o si ha de ser diesel o de gasolina, i en tantes i tantes coses, és normal que es discrepe. Només faltaria.
I aquesta és una de les coses encisadores que té, el procés català. Que en allò que és fonamental ( la independència) hi ha un enorme consens. Però en com gestionar el que hi ha i el que hi haurà, cadascú pensa com pensa. Res a veure amb els pensaments únics, tan estimats per altres contrades.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015