Opinió
<169/169
Vicent Partal
03.05.2006
Quanta gent d'Iniciativa i de CiU vol el no ?
La decisió de les bases d'ERC reclamant de votar no al referèndum és una doble lliçó. Primerament, és una lliçó de democràcia interna, digna de ser reconeguda per més que puga portar inconvenients al partit. Segonament, també és una lliçó que ensenya que les decisions dels partits no necessàriament es corresponen amb la voluntat de les bases polítiques. Per això cal reclamar ara gestos semblants, sobretot a Iniciativa i Convergència i Unió, perquè és públic i notori que, tant a CiU com a ICV, hi ha una part de les bases que vol votar no, i perquè tots necessitem sentir aquestes veus i saber si són importants o no.
Que les bases d'Esquerra hagen reaccionat així, no significa pas que als altres partits hi haja d'haver una reacció semblant. Però aquest fet sí que projecta una ombra de dubte, que es fa més gran encara quan hi ha indicis que no tot és tan senzill i contundent com volen que semble. A la manifestació del 18-F, per exemple, hi van participar ben visiblement militants coneguts d'Iniciativa per Catalunya i de Convergència i Unió. És cert que no hi ha hagut fins ara declaracions públiques significatives de gent d'aquests grups o d'aquestes sensibilitats polítiques en favor del no. Però fins avui era difícil que pogués haver-n'hi. Si ni tan sols Esquerra no s'atrevia a demanar el vot negatiu, com podia venir una proposta com aquesta dels altres grups? La demanda del no ha vingut des de baix, de gent independent i grups minoritaris. I ahir al vespre va prendre carta de naturalesa política a les assembles d'Esquerra. Ara cal esperar que augmente de forma considerable l'onada sobiranista pel no i per això necessitem, tan aviat com siga possible, veus d'Iniciativa i Convergència.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015