Opinió
<169/169
Vicent Partal
06.06.2005
El carrer també és seu
Dissabte desenes de milers d'espanyols es van concentrar als carrers de Madrid per plantar cara obertament a la possibilitat d'un procés de pau. Els havien convocats les víctimes del terrorisme. I el PP. Vaig mirar amb atenció la manifestació, transmesa sencera per TeleMadrid. I hi havia moltes coses interessants. El paper de les víctimes en la política. L'odi. El nacionalisme espanyol. El desconcert d'alguns socialistes. El paper d'Aznar. Una manifestació amb molt de suc.
No eren pas pocs. Ben altrament, eren molts. Cosa que no em va estranyar gens. És el resultat de més de deu anys d'anar construint un referent polític al voltant de les víctimes del terrorisme, que és molt perillós. Em va alegrar que una part d'aquestes en fóra conscient i no hi anassen. Però tem que a partir d'ara no els facen fer un paper encara més dur en la vida política espanyola. Curiosament, és una estratègia molt semblant a la de Batasuna amb els presos d'ETA. Fins i tot plàsticament: els cartells amb cares que presidien la manifestació.
Vista en la transmissió de TeleMadrid, que no era gaire afortunada, la manifestació feia l'efecte d'un reagrupament, una mena de catarsi. Del PP, sobretot. De la dreta, si ho volem dir així. I de la concepció més dretana del nacionalisme espanyol. Quan es va acabar el minut de silenci la frase que va tronar va ser 'Viva España!'. Que em tornà a recordar els 'Gora Euskadi!' que solen acompanyar els minuts de silenci de l'esquerra abertzale. L'excusa de les víctimes, en aquest context, era magnífica per a desbocar el nacionalisme. Els crits més seguits així ho denotaven. Per a desbocar el nacionalisme i l'odi, curiosament més centrat en Zapatero que no en Otegi. Vaig veure un munt de pancartes i cartellets amb un enginyós 'zETAp', que imagine que devia doldre molt el president del govern espanyol, que, al capdavall, tasta, en definitiva, una medicina que podia haver evitat, si el seu partit no s'haguera posat a remolc del PP en la qüestió basca. A la manifestació, ben orgullosa, Gotzone Mora era una de les portadores de la pancarta. Si no vaig errat, encara és del PSOE. Del PSOE que mira malament ZP, supose.
Siga com siga, tota aquesta gent és al carrer i el PP sembla haver trobat l'arma que li calia per a acorralar el PSOE, amb un somrient Aznar fent el discret, però orgullós del monstre que ha creat. Veurem com creix, si creix, aquest ambient que es va crear a Madrid dissabte. Si ho fa, el PSOE ja pot anar preparant-se, i nosaltres també. Potser cal recordar que a Espanya, a l'Espanya estricta, el PP va guanyar les eleccions del 14 M. I segons que es va veure dissabte, l'obsessió de la unitat, la uniformitat, i del concepte més franquista imaginable de la 'pàtria' una i indivisible no és pas cosa de pocs, sinó de molts.
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015