Opinió
Vicent Partal
04.10.2004
Prohibit prohibir?
Tots els partits del Parlament de Catalunya, tret del PP, demanen la prohibició dels actes que fan els grups feixistes el 12 d'octubre. Ho demanen afirmant que es tracta de grups que no tenen gens de suport social, que fan apologia de la violència i de la xenofòbia i que sovint originen incidents greus. Tot això és cert. I més i tot, si voleu: els recents incidents de Gràcia són prou greus com per a deixar clar de quin personal parlem. Però justifica això que es prohibesca una manifestació?
Em sap greu, però diria que no. No hi estic d'acord, a prohibir la manifestació del 12 d'octubre, perquè crec que també ells tenen el dret d'expressar-se. En tot cas, allò que ha de fer el govern és controlar-los bé i impedir que causen incidents. Per això mateix estic convençut que hem de distingir l'una cosa de l'altra: la violència del pensament. Parlar, expressar-se, no és cap delicte. No pot ser-ho mai, sota cap concepte, per més aberrant que siga el pensament i l'expressió d'aquest pensament. Però, a més, alerta, perquè és molt perillós acceptar que una expressió pot ser delicte. Perquè, si n'hi ha cap, on és el límit? I qui el marcarà? I qui decidirà de què es pot parlar i de què no?
Entenc que és una posició que pot molestar. Ho sé. Però no puc deixar de recordar una anècdota que, a mi, em va ensenyar molt. Corria l'any 1992 i, enmig de la ràtzia de Garzon contra l'independentisme, i instigats per un diputat del PSC, els directius de Catalunya Ràdio van clausurar la tertúlia que dirigia Jordi Vendrell, 'L'Orquestra'. Molta gent es va mobilitzar per protestar i es va fer un acte inoblidable als Lluïsos de Gràcia. La sala era plena de gom a gom, amb tots els contertulians habituals. Entre ells, l'inoblidable Víctor Alba. Parlant de la seua experiència durant la revolució i la guerra, Alba va dir que defensar la 'nostra' llibertat d'expressió era molt fàcil, però que els anys li havien ensenyat que la cosa realment important era de defensar la dels altres .
Per cert, no puc evitar un darrer comentari: posats a fer, els senyors diputats no podrien demanar que el 12 d'octubre deixara de ser festa? El tema d'aquesta data és sinistre i xenòfob per si sol. Tant com l'esperpent dels 'rojigualdos' de Montjuïc. O més encara. Ep!, no dic prohibir-lo. Dic simplement que no fóra festa...
Mail Obert
-
La ignorància del rei
Oriol Izquierdo
27.07.2015
-
Parla amb la teva àvia (i II)
Andreu Barnils
26.07.2015
-
Sean Scully a Santa Cecília de Montserrat
Mercè Ibarz
25.07.2015
-
L'exemple de la ILP per l'habitatge: desobeir i avançar junts
Bel Zaballa
24.07.2015
-
No és ignorància: és cinisme i mala fe
Pere Cardús
23.07.2015
-
L'escepticisme jacobí lleument esquerdat
Joan-Lluís Lluís
22.07.2015
-
Peix al cove ‘reloaded’
Marta Rojals
21.07.2015
-
A Grècia, dos assassinats
Andreu Barnils
19.07.2015
-
La llista independentista: un artefacte imbatible?
Pere Cardús
16.07.2015
-
La meva llista civil per la independència
Bel Zaballa
15.07.2015
-
#cimeraindepe, minut i resultat
Marta Rojals
14.07.2015
-
Ara és l’Hora: la candidatura del sí-sí
Oriol Izquierdo
13.07.2015
-
Amb sense president
Andreu Barnils
12.07.2015
-
Fills de l’exili, de les migracions, de l’educació
Mercè Ibarz
11.07.2015
-
Si #TV3noemrepresenta, qui ho farà?
Marta Rojals
07.07.2015
-
Lluís Llach, el Camp Nou i una fam de trenta anys
Joan-Lluís Lluís
06.07.2015
-
Joan Herrera, al divan (II)
Andreu Barnils
05.07.2015
-
Salvador Iborra, no és cosa nostra
Roger Cassany
04.07.2015
-
La llista electoral que pot passar la prova de l'ànec
Pere Cardús
02.07.2015
-
Orwell 2.0, o digues-me què cliques i et diré qui ets
Bel Zaballa
01.07.2015
-
'Indepe' amb mar de fons
Marta Rojals
30.06.2015
-
La resposta
Oriol Izquierdo
29.06.2015
-
Joan Herrera, al divan
Andreu Barnils
28.06.2015
-
40 anys de tot allò, 30 d’això
Mercè Ibarz
27.06.2015
-
El mètode per a sumar els 'sí se puede' a la independència
Pere Cardús
25.06.2015